6 
přesuny. Jest totiž podmínkou vytvoření zdvihů praeexistence vrás, resp. 
synklinál o dosti příkrých úklonech. Přímých důkazů o vzájemném stáří 
přesunů a zdvihů nemám, kromě Kettnerova profilu přibramskými 
doly, * 6 ) kde dislokace o mírném úklonu , jež pokládám za přesuny , jsou 
zřetelně starší rozsedliny jílové. O tom, že směrné zdvihy vznikaly až ke 
konci I. hlavní fáze vrásnění variského v Barrandienu svědčí též okolnost, 
že dislokaČní plochy zdvihů upadají pod úhlem 7C°—80°. Kdyby byly tyto 
dislokace vznikaly hned v prvních obdobích horotvorného tlaku, byly by 
jejich plochy ještě vrásněny spolu s okolními vrstvami, vztyčovány a pří¬ 
padně překoceny. Nenašli bychom pak takové pravidelnosti v zapadání 
dislokačních jejich ploch, jaká byla dosud zjištěna. Toliko v jediném 
případě v zářezu buštěhradské dráhy v motolském údolí zjištěn byl zdvih, 
jehož plocha dislokační zapadá pod úhlem 10C°—110°, jsouc překocena 
i s okolními vrstvami. Podle této dislokace bylo d y vyzdviženo nad d S. 
Zjistiti přesně, které kerné přesmyky v Barrandienu náleží zdvihům 
a které přesunům, lze toliko tam, kde máme k disposici úklony plochy 
dislokační , vrstev v nadloží i vrstev v podloží poruchy. To je ovšem případ 
vzácný. Přes to můžeme podle dosavadních pozorování s určitostí tvrditi, 
že největší část velikých směrných přesmyků náleží ke zdvihům, kdežto 
přesuny bývají rozměrů značně menších. 
Na základě svrchu uvedených pozorování a dedukcí můžeme však 
též podá ti přehled a posloupnost zjevů, které vznikly v Barrandienu za 
hlavní prvé fáze variského vrásnění a doplnit tak dosavadní názory. 7 ) 
Tato posloupnost vztahuje se zajisté i k jiným územím zvrásněným. 
Tlak horotvorný počal působit na vrstvy nezvrásnéné, v nichž byly 
snad predisponovány pozdější vrásy geosynklinálním prohnutím uloženin. 
Působením tohoto tlaku počaly se tvořit mírné vrásy, jež byly patrně 
brzy porušeny směrnými přesuny. Orogenese postupovala dále a tangen¬ 
ciální síla tvořila vrásy vždy o příkřejších úklonech. Avšak s úklonem rostlo 
i napétí v jádrech synklinál, které způsobilo vznik směrných zdvihů, jimiž 
celý pochod hlavního vrásnění dostoupil vrcholu. Vytvořením směrných 
zdvihů rázem klesl odpor kladený vrásněným souvrstvím, orogenetický tlak 
směstnal vrstvy do užšího pruhu, vytvořil vrásnaté pohoří a tím překonav 
všechny překážky, zároveň vyzněl. Po polevení tohoto tlaku ukončena 
byla hlavní fáze vrásnění směrného vznikem radiálních poklesů směrných, 
které vyrovnávají nestejná místní napětí v nově vytvořeném pohoří. — 
Nedlouho po tom nastalo ovšem v Barrandienu druhé příčné vrásnění 
variské, o němž jsem podal zprávu jinde. 
* * 
_ * 
6 ) Srovnej 1. c. 5. 
7 ) Srovnej: R. K e 11 n e r 1. c. 2. — O. K o d y m: Tektonická studie 
v Prokopském údolí atd. Rozpravy Č. A. 1918. — Týž: Druhá fáze variského 
vrásnění v Barrandienu. Sborník Geolog, úst. R. Č. S. 1920. 
XVI. 
