V lístcích pozorujeme kulatá zrnka chlorofylu ležící v bezbarvé 
tekutině. Prohlédneme-li preparát zevrubně, nalezneme tu a tam malounká 
tmavě modrá až černá zrnéčka a zřetelně hranatá tělíska, jakoby krystaly. 
Skutečně našli jsme několikráte velmi pravidelně rhombické tvary a jednou 
dokonce přepodivný útvar, který měl tři ramena, z nichž jedno jako trn 
z vnitra buněčného na povrch prorůstalo. Byl to krystal, který blánu 
buněčnou probodnul. 
Po delším účinku vody na lístky pozorujeme, jak se počíná obsah 
buněčný od pokraje listového modře zabarvovati. Že se vytvořování 
barviva skutečně v buňce a nikoliv ve bláně odehrává, vidíme velmi 
zřetelně na roztrhnutých lístcích. U takových lístků, kde poraněním 
obsah buněčný vytekl, nenastává v buňce zabarvení žádné. 
Zabarvování lístků od pokraje dovnitř jde velmi pozvolna. Při tom 
pěkně sledovati možno, jak proudem vody zrnéčka vytvořeného barviva 
ku jedné straně odplaveny byly, tak že jedna polovice buněčného obsahu 
daleko intensivněji zabarvena bývá než polovice druhá. 
Mimo chlorofyl a pna zmíněná modročerná zrnéčka nenalézáme 
v buňce žádného jiného obsahu. 
Po tomto vyšetření položili jsme si následovní otázky ku řešení: 
L Při.chází tento chrornogen mimo u Mn. stellare také ještě u jiných 
specií Mnia? 
2. Jak dlouho zůstává týž v suchém materiálu nezměněn? 
3. Jest přítomen nějaký ferment a 
4. Vzniká chrornogen tento teprve posmrtně anebo jest již v živé 
rostlině přítomen ? 
I. Učinili jsme pokusy s veškerými evropskými druhy Mnia a 
v žádném případě neobdrželi jsme onu typickou reakci na modré barvivo 
jako u Mn. stellare. Pouze u Mn. Drummondii a Mn. Blyttii zdá se, že 
jest zcela malé množství onoho chromogenu přítomno. Nález byl však 
nejistý. 
II. 40 roků starý herbářový materiál Mn. stellare, který byl špinavě 
hnědě zabarven, zbarvil se po několika hodinách ve vodě tmavé olivové 
(nikoliv modře). Membrány byly již původně fialové zabarveny. Cliloral- 
hydrátem nastala však okamžitá reakce a vytvořily se nám známé dříve 
popsané krystaly. Starší materiál zkoumán nebyl. Nicméně lze souditi, 
že chrornogen posmrtně dalších proměn nedoznává. 
III. Důkaz, zdali je obsažen v mechu nějaký ferment, který z p ,v í- 
tomné glykosidické látky jest s to barvivo odštěpiti, provedli jsme ná¬ 
sledovně : 
Na . vodou změkčený materiál dali jsme účinkovati horké vodní 
páry, páry alkoholu a chloroform. Horké páry vodní, jakož i páry alkoholu 
enzym žabíj ejí a v materiálu takovém nemožno nikterak barviva dosíci. 
Chloroform však enzym neničí, právě tak jako teplo suché. Materiál 
v chloroformu vařený, rovněž tak jako materiál dlouhou dobu silně za- 
XVII. 
