9 
V případě obecném, kdy hlavní přímky nejsou soumezny, tomu 
tak není, to jest, platí 
0 Fi(k)^ 0 ; 
proto také každý paprsek h resp. k jest jenom jednoduchým paprskem. 
Z dřívějších úvah zůstává, že také každý nekonečno vzdálený pa¬ 
prsek jest dvojným paprskem komplexu. 
Odvodíme nyní rovnici komplexu ve zvláštní poloze a sice pro případ 
druhý, že obě hlavní přímky jsou soumezné. 
První hlavní přímku položme do osy Y, rovina asymptotická budiž 
rovina X Y, centrální bod budiž počátek souřadnic. 
Druhá hlavní přímka bude tedy protínati osu Z ve vzdálenosti A h 
od počátku, bude rovnoběžná s rovinou X Y a bude svírati s osou Y 
úhel A a ; souřadnice obou přímek budou tyto: 
p 
pi 
P 2 
Pz 
P 4 
P o 
Pz 
a 
0 
1 
0 
0 
0 
0 
b 
' sin A a 
cos A a 
0 
— A h . cos A a 
A h . sin A a 
0 
Dělíme-li všecky hodnoty bi cos A a a zavedeme-li pro nekonečně 
malé hodnoty A a místo tg A a pouze a uvážíme-li, že 
7 . Ah 
lim —— = x, 
A cc 
máme pro souřadnice přímek a, b toto schéma: 
p 
pi 
P 2 
Ps 
P 4 
Pz 
Pg 
a 
0 
1 
0 
0 
0 
0 
b 
A a 
1 
0 
— x . A a 
x . A a 2 
0 
Považuj eme-li A a za přírůst parametru A t, můžeme v rovnici komplexu G a a 
nahraditi derivace a{ postupně hodnotami 
a t ' 
a 2 
a 3 ' 
a\ 
ad 
a 6 
1 
0 
0 
— X 
0 
0 
XXL 
