6 
Průřezy anorthoklasu mívají podobu obdélníkovou až kosodélníkovom 
dosahujíce průměrně velikosti 0-1 mm. Najdeme však i zrna dosahující 
až 045 mm velikosti. Jejich nápadná čerstvost a čistota, jíž se podobají 
okrajům velikých vrostlic, odlišuje se ihned při spuštění kondensoru od 
tmelícího je plagioklasu. Vznikly současně s obrubami porfyrických 
vrostlic živcových, neboť místy do nich vnikají, místy naopak obrys anortho- 
klasů řídí se krystalovým omezením plagioklasů. Anorthoklasové krystaly 
jsou velmi zřídka zdvojčatěny dle karlovarského zákona, nikdy však u nich 
nebylo pozorováno lamelování mnohočatné. Lom anorthoklasů je nižší, 
nežli lom tmelících je plagioklasů, z části o něco větší, z části o něco menší 
nežli 1-5313, jak bylo zjištěno methodou immersní. Řezy kolmé k ose 
i ku ostré středné prokázaly optický ráz negativní. 1 ) 
Z výbrusu byla isolována část, bohatá na anorthoklasové krystaly 
a prostá živců porfyrických i temných součástí, a zkoumána methodou 
Bořického. Nepodařilo se ovšem anorthoklasy úplně odděliti od 
větrajícího tmelícího plagioklasu, výsledek mikrospopické analysy je však 
i tak poučný. Poskytl veliké (daleko převládající) množství Na, něco K 
a Ca. Tento poslední prvek spolu s částí Na zajisté pochází z tmelícího 
plagioklasu; ostatek Na a malé nalezené množství K pocházejí z anortho¬ 
klasu. 
Tmelící živec, nahnědle zakalený jest kyselý oligoklas ; lom jeho je 
větší nežli lom anorthoklasu, menší nežli lom čistých obrub velikých 
vrostlic plagioklasových. Jest vždy alotriomorfní a vyplňuje jakožto nej¬ 
mladší součást v základní hmotě mezery mezi součástkami ostatními, 
hlavně mezi jedinci anorthoklasovými. Tu a tam najdeme kolem krystalů 
anorthoklasových nebo kolem velkých vrostlic paprsčitě vláknité agr&gátv 
sférolitické, tvořené tímto plagioklasem. 
K součástem nepodstatným náleží křemen, jenž tvoří allotriomorfnř 
sporá zrna nepatrné velikosti (průměrně 0*2, nejvýše 0-5 mm), vyplňující 
poslední mezery tuhnoucí horniny. Toliko jednou bylo nalezeno zrnko 
omezené idiomorfně. 
Apatit tvoří štíhlé sloupky, vrostlé v ostatních součástech, dosahující 
velikosti průměrně 0-15 mm, někdy však až 044 mm. Jest nej starší sou¬ 
částí horniny. 
Ruda tvoří idiomorfní zrnka a hůlky obrysu skoro čtvercového, ob¬ 
délného i kosočtvercového, z části též zrnka alotriomorfní, laločnatá. 
Velikost zrnek kolísá od 0-5 mm do 0-015 mm, průměrně 0-2 mm. V napa¬ 
dajícím světle jest ocelově šedá, v HC1 na odkrytém výbrusu se nerozpouští, 
(ani při zahřátí), místy mění se v leukoxen. Dle toho dlužno rudu považo- 
7 ) Nepochybně zjištěný ráz jest příčinou, proč označuji živec tento jakožto 
anorthoklas, ač jeho lom světelný jest o něco málo vyšší, nežli průměrné udávané 
hodnoty pro anorthoklasy; v literatuře však lze též nalézti doklady o lomu anortho¬ 
klasu, souhlasícím s lomem našeho živce (viz H. Rosenbusch, Mikrosk. 
Physiographie I. Bd. 2. Halíte 327). 
XXII. 
