7 
tloušťky 3—8 /w, buňky dlouhé asi 20, 30—50 p a spory 65 X 14 (16 
buněk), 41 X 12 n (12 buněk), 25 x 16 (8 b.), 60 X 16 ji (15 b.), 64 X 16 n 
(15 b.). Konidioforjr z velmi krátce válcovitých buněk. 
Na sladince (hyfy 3 — 8 p) bylo vedle velmi dlouhých, úzkých spor 
hodně malých, skoro kulovitých. 16 x 12 (4 buňky), 20 X 12 (6 
buněk), 12 X 12 u (3 buňky), 40 X 12 /i (10 b.), 45 x.12 fi (10 b.), 65 X 16 fi 
(13 b.), 24 X 16 fi, 36 X 20 f*, 32 X 16 50 X 16 f*, 28 X 20 f*. 
Na dekoktu smrku byly dlouhé spory často jen jednořadé buněčné, 
někdy až 8 buněk vedle sebe (jak je význačným znakem Phaeophragmieí 
proti Phaeodictyeím se zdovitými sporami). Někdy byla vyvinuta jedna 
podélná přehrádka nebo některé přehrádky šikmo, 
takže k typickým „zcfovitým" sporám zde byly 
všechny přechody. 
20. I. 1920 byla Altemaria z Liebig-saccharosy 
naočkována do 2% a 20% roztoku saccharosy v 
Erlenmayerových buňkách. 17. V. 1920 byl roztok 
růžový, na dně byla hnědavá huspenina. Světle hnědé 
hyfy s nezřetelnými příčnými přehrádkami měly po 
celé délce řadu tukových kuliček. Spory různé veli¬ 
kosti sestávaly z různého počtu buněk: 21 X 12 u (7 bu¬ 
něk), 24 x 16 p (6 b.), 33 X 12 p (6 b.), 29 x 16 p 
(9 b.), 25 X 16 (7 b.), 37 X 21 f* (11 b.), 28 x 24 
(i (10 b.). 
Na Bezsonoffově cukerném roztoku se tvořil 
rychle kožovitý, tlustý černý, na povrchu šedivý, 
nesmočitelný povlak z hyf s velmi různým tvarem 
sporami. Na bramboru se rychle rozrůstalo bílé mycelium; do pletiva 
nevnikalo, jen na povrchu tvořilo pak kožovitý povlak šedivých hyf 
s intensivně hnědými sporami. U cukrovky však hyfy prorůstaly celé 
pletivo; světlé, dosti dlouze článkované hyfy tvořily mycelium rostoucí 
celkem rovně, ale často také hustě propletené a vyplňující všecko kromě 
isolovaných cév. 
Podle Boasova rozdělení různých živin ve skupiny působící na vý¬ 
voj mycelia a konidií různým směrem, patří určité živné roztoky v oddělení: 
I. Mycelium roste rychle a také konidie se tvoří rychle a ve znač¬ 
ném množství: saccharosa, (škrob), Mayer pepton-saccharosa, Liebig-sac- 
charosa, sladinka. 
II. Mycelium roste rychle, konidií se tvoří méně. Liebig-pepton. 
III. Růst mycelia pomalý, tvcří se rychle množštví konidií. (Sladinka). 
IV. Růst mycelia i tvoření konidií zdržováno. (Škrob). 
Také v Boasových pokusech s Aspergillem se na substrátech s mal¬ 
tosou (sladinka) tvořilo velmi mnoho konidií. U Dematia byly podobné 
poměry mezi růstem mycelia a tvořením spor. Roztoky chudé dusíkem 
(saccharosa, dekokt smrku) odpovídaly asi skupině I. až II., u roztoků 
buněk a velikými 
XXVI. 
