2 
seliny jakožto sloučeniny odštěpující vodíkové ionty. Na základě zkuše¬ 
ností o rychlostech reakčních a rozpouštěcích nelze očekávati, že by mohl 
hydroxyd hlinitý tak snadno neutralisovati louh svými skrovnými vodí¬ 
kovými iont}^ vysílá-li vůbec jaké. 
Přirozenější a vhodnější je výklad, jejž pro podobné reakce navrhl 
P f e i f f e r, 1 ) že se hydroxylové ionty spojují s molekulami hydroxydu 
hlinitého v komplexní anion podle -rovnice 
AI (OH) 3 + OH' —► [AI (OH) 4 ]', 
čili že zde primární je associace, naopak Arrheniově představě o dis- 
sociaci vždy předcházející reakci kyselin. 
Této associaci nasvědčuje též složení krystalických hlinitanů, jež 
vesměs obsahují celé molekuly hydroxydu hlinitého sloučeny s moleku¬ 
lami louhu, čili jsou sloučeninami typicky additivnímh 
Affinita louhu k hydroxydu hlinitému. 
Podle zákona působení aktivní hmoty obdržíme z uvedené rovnice 
vztah, že za přítomnosti nerozpuštěného hydroxydu hlinitého 
Cai(oh) 4 ’ 
kdež C označuje koncentrace a K konstantu. Vedle komplexních iontů 
[(AI (OH) 4 ]' obsahuje roztok hlinitanů vždy též anionty OH’ — neboť re¬ 
aguje alkalicky — a proto udává konstanta K i velikost této hydrolysy. 
Budiž upozorněno, že takováto hydrolysa, toliko vzniklá částečným 
rozpadem additivní sloučeniny, jest v podstatě odlišná od hydrolysy vy¬ 
kládané Arrheniem akcí iontů vody a dlužno ji označiti podle W a 1- 
den-a 2 ) spíše jakožto solvolysu, vznikající působením prostředí o určité 
<lielektrické konstantě. 
Pro zředěné roztoky hlinitanů sodného, které se částečně rozpadají 
na volný louh a krystalický hydroxyd hlinitý, vychází při 25° C výše uve¬ 
dená konstanta K = 1, t. j. nastává v nich 50% hydrolysa. 
Z tohoto poměru lze vyjádřiti affinitu hydroxylového iontu k pev¬ 
nému hydroxydu, t. j. práci potřebnou k roztržení gram-iontu [AI (OH) 4 ]' 
na volné ionty OH' a na krystalický hydroxyd. Podle thermodynamikv 
musí býti tato práce rovna práci potřebné k změně koncentrace hydroxy- 
lových iontů Coh’> existujících v roztoků hlinitanů, na hodnotu, při níž 
by byl rozpad hlinitanového iontu úplný, t. j. C A i(oh) 4 ’ + C 0 h> (P^P - 
máme-li podle Ghosh-e, Milné r-a a jiných úplnou elektrolytickou 
dissociaci). 
Pak hledaná affinita 
A = RT log e ( 0H ' t C -^- = RT log e (K + 1). 
ú Ber. Ber., 1907, sv. 40, p 40L6. 
2 ) Zeitsch. phys. Chem., 1920, sv. 94, p 295. 
XXVII. 
