9 
jež počíná se barvití basickým barvivém; sekundární vystoupení lumina 
dokončí stavbu dutiny sekretorické. Dutiny tyto jsou z počátku jedno¬ 
duché, kyj ovité váčky nebo váčky zpola i zcela i více než hemisferické, 
jež obkličují pak ostrůvek z části nebo kol dokola (v. obr. 6 a 7); nebo 
jde o onu formu přeměny stočeného trámce či listu, z níž vzniká u novo¬ 
rozence pozorovaná dutina sekretorická na způsob vchlípené čepičky, 
do jejíhož hilu ústí kanálek, vsunutá část vývodu, zřejmě v tuto formu 
v}dažený a jejímž středem probíhá široká kapillara krevní, jíž ústící ka¬ 
nálek ponechal místo. Vedle těchto jednoduchých mohou povstati hned 
složené dutiny sekretorické tím způsobem, že střed ostrůvku změnil se 
hned v buňky centroacinerní, zatím co periferie differencovala se v obloučky 
buněk zymogenních. 
Pokud povstaly jednoduché dutiny sekretorické, stávají se slože¬ 
nými, laločnatými tím způsobem, že v centru differencují se buňky centro- 
acinemí a buňky zymogenní na periferii dělí se v obloučky; rýhy mezi 
nimi se prohlubují, až konečně dojde k dělení dutiny sekretorické v nové, 
jež opět stávají se laločnatými, znovu se dělí a celý process se opakuje. 
V tomto směru shodují se pozorování naše do značné míry s Laguesse- 
ovými. Pokud však týče se druhé fáse Lagues'se-ova balance- 
ment, přeměny dutin sekretorických v ostrůvky, lze těžko pro ně se roz- 
hodnouti. Může sice znamenati ten který útvar, kde aciny a ostrůvky 
v sebe přecházejí, obojí, i přeměnu ostrůvků v aciny i acinů v ostrůvky 
Avšak proti přeměně v ostrůvky svědčí: 
1. Nahromadění ostrůvků kolem vývodů, kde dobře můžeme sle- 
dovati na stadiích starších a starších, že ostrůvky vyrostly z vývodů a 
že jen vzrůstem okolních partií jsou unášeny dále od vývodů. 
2 . Nevidíme jiných buněk z vývodů pučeti než buňky kalné, zá¬ 
kladní stavební jednotky ostrůvků; nemůže tedy nová partie žlázy do 
vývodu vústiti, než která povstala přeměnou ostrůvku ; drobný vývod, 
na němž vidíme tak často nasedati větší ostrůvek krátce za místem vústění, 
nebývá, než ve vývod již se differencující stopka ostrůvku. Ostatně i menší 
ostrůvky a trámce mohou se v zevně sekretorické části změniti, aniž by 
musily vzrůsti ve veliké ostrůvky. 
3. Kdyby se děla ona přeměna acinů v ostrůvky, musili bychom 
též nalézti lalůčky, jichž centrum bylo by tvořeno aciny a periferie trans¬ 
formovanými z acinů ostrůvky; neboť proč by se týkala tato přeměna, 
jíž podstoupiti má cyklicky každý acinus podle theorie o balancemert, 
jen center lalůčků a nevystřídala periferie? 
V tom směru připojujeme se tedy ku Karakascheff-ovi, 
jenž vidí v ostrůvcích jen předchůdce acinů; ovšem pro dobu embryonální. 
Shrneme-li tedy poznatky, můžeme říci, že žláza roste dvojím způ¬ 
sobem: 
1 . V prvé době své čistě tubulosní existence pučením tubulů nových 
a prodlužováním starých. 
XXIX. 
