ROČNÍK XXX. 
TŘÍDA II. 
ČÍSLO 30. 
Zrádnosti na korýších štramberského tithonu. 
Napsal Dr. IWauric Remeš v Olomouci. 
(Se sedmi obrázky.) 
(Předloženo dne 3. června 1921.) 
Při studiu štramberských korýšů napadly mi krunýře, jevící vždy 
na určitém místě nádorovitou zduřeninu. Takových krunýřů našel jsem 
mezi několika sty exemplářů asi deset. Bylo patrno, že zduření není nahodilé, 
nějakým zevním poraněním způsobené; proti tomu svědčila již vždy 
stejná lokalisace. Mimo to nebylo zevně nic patrného, co by poukazovalo 
na nějakou sílu, která z venku působila a proto nezbylo než hledati původ 
zduřeniny uvnitř. Krunýře fosilních raků zachovaly se bud jako tenká, 
namnoze neúplné skořápky na kamenných jádrech, nebo se samy vůbec 
nezachovaly i můžeme proto soudí ti na jejich tvar jenom dle tvaru a kresby 
jader. Případné výbrusy nebyly by tedy vedly k nějakým výsledkům. 
Vzpomněl jsem si, že naduřeniny na krunýřích některých žijících 
korýšů způsobují cizopasní bopyridi a pojal podezření, že také zrůdnosti 
na korýších štramberských jsou jejich dílem. Laskavostí pana Dr. Julia 
Pie podařilo se mi získati z bývalého dvorního musea vídeňského takové 
exempláře korýšů se zduřeninami, bopyridy způsobenými, a sice byly mi 
poslány: Galathea squamifera Leach a Leander squilla Leach. z jaderského 
moře. Na první pohled bylo patrno, že recentní a fosilní zduřeniny úplně 
souhlasí a že jsou tedy nepochybně stejného původu. 
Zduřeniny bývají kulovité, jednou více po druhé méně ostře ohrani¬ 
čené, a více nebo méně vypouklé, nestejně veliké. Je-li skořápka Zachovalá, 
není na ní porucha souvislosti patrná, kresba neporušená. Charakteristickým 
pro tyto zduřeniny — mimo uvedené známky — je jejich sídlo. Nalézáme 
je totiž vždy na zadní zevní straně krunýře, jednou vpravo, podruhé 
vlevo. Nej zřetelnější jsou na dvou kusech: Galathea antiqua Móricke 
a Galathea striata Remeš, na nichž zaujímají pravou zadní část krunýře 
a tvoří opravdový nádorek. Tyto nádorky u obou Galatheí nejvíce souhlasí 
s oněmi, které vidíme na uvedených recentních formách. Zvláště u Leander 
squilla je ohraničení velice ostré a zřetelné, u Galathea squamifera méně. 
Rozpravy: Roč. XXX. Tř. II. Čís. 30. \ 
XXX. 
