6 
při ploše tlakové. H. Tillmanns 1 ) videi ve šlaše m. quadriceps u člověka, 
buňky chrupavkové s hyalinním pouzdrem a považuje onu tkáň za vazi¬ 
vovou chiupavku. Rozprava, která se rozpředla mezi Schaffrem 2 ) (,,vesi- 
kulosní podpůrná tkáň") a mezi Studničkou 3 ) (prvochrupavka — , Vor- 
knorpel") obsahuje mnoho zajímavých a cenných pozorování a dedukcí 
o přechodních tvarech tkaniv mezi vazivem a chrupavkou u nižších tvorů 
a hlavně obratlovců, tlakové tkáně šlachové ssavců a člověka se však 
netýká. Pouze Schaffer činí menší zmínku a praví, že pro ssavce a člověka 
chybí dosud doklady o vyskytování „vesikulosní podpůrné tkáně"; soudí 
však, že některá pozorování, uvedená v literatuře (Ciaccio, Tillmans, 
Skoda) opodstatňují domněnku, že i u ssavců a člověka tato tkáň při¬ 
chází. Autor našel vesikulosní buňky na vnitřní ploše úponu šlachy m. 
quadriceps člověka a v ohybu šlachovém (sesamském uzlu) šlachy m. 
peronaeus longus člověka a jeho žák Skoda našel znamenitě vyvinutou 
tkáň vesikulosní v dorsálním uzlu sesamském u kočky. Také u telete 
při úponu šlachy Achillovy na tuber calcanei viděl Schaffer vesikulosní 
buňky mezi nezměněnými snopci šlachovými. Schaffer připouští možnost, 
že funkcionálním drážděním vesikulosní buňky přecházejí v buňky chru- 
pavkové, takže v sesamském uzlu možno nalézti jak buňky vesikulosní, 
tak i části zchrupavčelé i zkostnatělé. 
A tady soudím, že Schaffer učinil pravé rozpoznání a vyřkl správný 
názor, jak moje pozorování na přerozmanitých šlachách lidských různého 
stáří mi jsou toho dokladem. Přiznávám, že nechápu, jak vůbec by mohl 
v přítomné době býti spor o tom, zda na některém místě skelletu neb 
šlachy může se nalézti tkáň vesikulosní neboli prvochrupavka či zda to 
jest chrupavka. Vždyť přece se mohou vyskytnouti obě tkáně vedle sebe 
a nebo střídavě jednou ta, podruhé ona, podle stupně modifikace, jakého 
následkem funkce ono místo šlachy neb jeho jednotlivé partie právě 
dosáhly. 
Přistoupím nyní k popisu svých nálezů. Jaký materiál jsem studoval, 
uvedeno jest v dřívější publikaci, kdež zároveň jest vylíčena moje methoda 
řezání zmrzlých šlach. Tamtéž odůvodněna jest mnou používaná termino¬ 
logie. 4 ) 
Tkáň, která se nalézá na vnitřní ploše šlachových ohybů, se nejlepe 
studuje na řezech frontálních, t. j. na řezech vedených rovnoběžně s vnitřní 
plochou; možno nazývati tyto řezy také plošnými na rozdíl od řezů příčných 
q H. Tillmans: Beitráge zur Histologie der Gewebe. Arch. f. mikr. 
Anatomie. B. X. 1873. pag. 417 — 418. 
2 ) J. Schaffer: Bemerkungen uber die Histologie und Histogenese des 
Knorpels der Cyclostomen. A. f. m. Anat. B. 50. 1897. — "Ober das vesikulose Stútz- 
gewebe. Anat. Anz. B. 23. 1903. pag. 476 — 479. 
3 ) F. K. Studnička: Histologische u. histogenetische Untersuchungen 
iiber das Knorpel-, Vorknorpel- und Chordagewebe. Anat. Hefte B. 21. Abt. I. 1903,. 
pag. 339. 
4 ) L. c. pag. 14 — 18. 
XXXVIII. 
