4 
Podobně bylo do 0-186 n. roztoku louhu barnatého postupně při¬ 
dáváno až 0-15 gram-atomú aluminia na litr; snížení bodu mrazu po¬ 
zvolna se zmenšovalo z 0-380° C u čistého louhu na 0-363° C u nej kon¬ 
centrovanějšího aluminátu. Podle analysy obsahoval tento roztok 0-97 
gram-atomu aluminia na gram-atom barya; jest tedy z 50% hydrolysován. 
Kryoskopické údaje tu opět svědčí o jednosytnosti kyseliny hlinité; 
neboť kdyby roztok obsahoval anionty dvojsytné kyseliny, kleslo by 
snížení bodu mrazu z 0-380° čistého louhu na 0-25° u roztoku obsahujícího 
stejný počet gram-atomů aluminia a baria. 
ZÁVĚR. 
Malé změny ve snížení bodu mrazu a pravidelnost v klesání vodivosti 
při sycení louhů alkalických zemin hydroxydem hlinitým ukazují, že 
roztoky hlinitanů alkalických zemin mohou obsahovati vedle kationtů 
kovů a hydroxylových iontů toliko jednomocné anionty jednosytné kyse¬ 
liny hlinité. Nasyceny čerstvým hydroxydem hlinitým, vznikajícím při 
rozpouštění aluminia, obsahují téměř jen anionty AI (OH)/; po vy- 
krystalování kyseliny hlinité vzroste hyd.rolysa na 50%, tak že obsahují 
asi stejný počet iontů OH' a Al(OH) 4 ', právě jako bylo pozorováno v roz¬ 
tocích hlinitanů kovů alkalických. Svrchu uvedené pevné hlinitany alka¬ 
lických zemin mohou povstati skládáním se těchto iontů v krystalové 
mřížoví, v roztocích se však rozpadají úplně na jednomocné anionty. 
Jednosytnost kyseliny hlinité možno nyní považovat i za všeobecně 
prokázanou a reakci, podle níž se veškeré louhy neutralisují kyselinou 
hlinitou, za additivní proces 
Al(OH) 3 + OH' —V Al(OH) 4 '. 
Měření byla konána v chemickém ústavě Karlovy university v od¬ 
dělení pana prof. B. Braunera, jemuž autoři děkují za jeho zájem při 
této práci. 
XXX. 
