10 
Naše Vicia a Pisum představují také systém, avšak toliko o dvou 
větvích. Podmínky jsou pro obě stejné (stejný kus děloh zachován), avšak 
nedostatek potravy vyvolá silnější korrelační působení, jehož následkem 
je, že jako u oněch tropických stromů, půl rostliny roste na útraty rostliny 
celé, a druhá polovice je ve vývoji zastavena. 
Našlo by se v přírodě ještě mnoho jiných zjevů, jež možno uváděti 
v souvislost s korrelačním závoděním. Já nehodlám se o nich rozšiřovati — 
jen ještě několik stručných poznámek. Doposcheg - Uhlár po¬ 
pisuje anisophvllii u rodu Sempervivum. Dokazuje, že je podmíněna gra¬ 
vitací a že se dá experimentálně změniti. Nej zajímavější pro náš případ 
je toto: Autor píše: ,,Die Anisophyllie der Semperviven ist labill; sie 
verschwindet am Ende der Vegetationsperiode, umím Frúhjahr neuerdings 
in Erscheinung zu treten.“ Vysvětluje zjev tento tak, že na podzim ubývá 
intensity vzrůstové a mění se kvantita světelného požitku. Z našeho stano¬ 
viska bychom mohli říci: Na jaře je větší potřeba potravy, tudíž silnější 
korrelační závodění a následek toho je utlačení některých listů. Na podzim 
spotřeba potravy klesne, korrelační úsilí povolí a poměr větších a menších 
listů v růžici se přiblíží hodnotě 1. 
G o e b e 1 poznamenává, že u rostlin s decussovaným postavením 
listů u silných výhonků se často vyskytují troj četné přesleny na př. 
u Weigelie a Forsythie. U kaktů za příznivých podmínek vzrůstá počet 
orthostichů. Počet listů v přeslenu se dá výživou zvětšiti neb zmenšiti. 
Já pozoroval podobný zjev u Dipsacus laciniatus. Listy jsou decussované, 
avšak tu a tam vyskytne se přeslen ze tří listů. Pozoruhodné je, že na¬ 
cházíme také přechody. Někdy totiž list vystupuje jako jednotný útvar, 
avšak na jeho basi hlavní nerv je zřetelně dvojitý — ve středu listu obě 
větve se sbíhají — na konci listu se však zřetelně rozběhnou a každá má 
samostatný úkrojek čepele. Pozoruhodno je, že u takového útvaru se 
v úžlabí tvoří vždy dva pupeny vedle sebe a oba pak vyrůstají v úžlabní 
větve. Tento zjev by snad mohl býti zajímavým pro morfologii a dal by 
se jím snad řešit problém, zda v nějakém případě se jedná o srůst dvou 
listů. U Gypsophyla paniculata a jiných Caryophylaceí jsou decussované 
listy, avšak větve úžlabní vynikají vždy jen z jednoho úžlabí a tvoří na 
lodyze spirálu. 
Posledně uvedené případy by snad bylo možno vysvětlovati tak, 
že orthostichy představují větve, jež stojí proti sobě v korrelačním po- 
měiu, závislém na příznivosti podmínek. 
* 
* 
XL. 
