Překocení nej spodnějších pásem silurských od d a do d 8 pozorujeme 
i v okolí Kobylis a i tam je hranice mezi silurem a algonkiem tektonická. 
Je-li porucha oddělující zde silur od algonkia pokračováním přesmyku 
zjištěného v krajině brandýsské, nemožno bezpečně tvrd.iti, neboť vzdále¬ 
nost mezi oběma místy je dosti značná a silurské vrstvy jsou tu pokryty 
křídou, takže bezpečných důkazů pro to podati nemůžeme. Myslím však, 
že možnost ta je velmi pravděpodobná. Zajímavo je, že již Krejčí a 
Feistmantel 5 ) povšimli si tohoto zlomu a správně jej na profilech 
zakreslují. 
Poruchu tuto možno srovnati se závistským přesmykem v jv křídle 
Barrandienu. 6 ) Podle obou přesmyknuto bylo algonkium přes okraj staro- 
paleozoické synklinály, oba svým nesouhlasným směrem s vrstvami silur¬ 
skými způsobují tektonické vytrácení nej spodnějších souvrství staropaleo- 
zoických a úklon jejich dislokačních ploch je opačný, než u obvyklých 
přesmyků v příslušných křídlech Barrandienu. Myslím, že i vznikem 
svým spadají do doby současné. 
Kromě zmíněného překocení vrstev krušnohorských zapadají vrstvy 
ostatních pásem silurských, tak jak je to pravidlem v severní části Bar¬ 
randienu, převážné k jv. 
Toliko jižné od Popovic a pak v okolí Brandýsa n. L. setkáváme se 
ještě s odchylnými úklony, způsobenými synklinálním a antiklinálním 
ohybem drabovských křemenců. Místní antiklinálu pozorujeme dále na cestě 
mezi Popovicemi a hrušovským mlýnem v břidlicích oseckokvánských. Ne¬ 
pravidelnosti tyto jsou však rázu toliko místního. Katzer kreslí na 
profilu mezi Zabitým kopcem a Jenstejnem drabovské křemence a břidlice d y 
zapadající k sz; že tento údaj je nesprávný, přesvědčíme se snadno na 
odkryvu břidlic osecko-kváňských severně od Vinoře. Tyto zapadají právě 
směrem opačným. 
Kromě zmíněného již přesmyku, jenž probíhá na hranici mezi silurem 
a algonkiem, zjištěny byly v krajině brandýsské ještě tři smérné přesmyky, 
způsobující čtveré opakování drabovských křemenců. Nej severnější způsobuje 
vystupování slabé kry křemencové v ahuviu Valchy u Brandýsa. Směrem 
k západu nedá se však již zjistiti, neboť průběh jeho je jednak zakryt 
diluviální hlinou, jednak nelze ho vymapovati v petrograficky jedno¬ 
tvárném souvrství pásem d (3 -j- d y, ač z mocnosti jejich přítomnost jeho 
nutně vyplývá. 
Druhé dva přesmyky vystupují v zářezu Valchy mezi Dřevčicemi 
a Popovicemi a pokračují východním směrem, takže jižně od Brandýsa 
5 ) Krejčí — Feistmantel: Orografický a geotektonický přehled území 
silurského ve středních Čechách. Archiv po př. výzkum Čech 18 0. 
6 ) Viz R. Kettner: Vrstevní zlom mezi Závistí a Modřanskou roklí. 
Sborník Č. spol. zem. 1911. 
Týž: Ein Beitrag zur Kenntnis der geologischen Verháltnisse der Um- 
gebung von Kónig-aal Verhandl. d. geol. R. A. 1914. 
XLV. 
