3 
jakoby rozštěpené. Rozštěpení postupuje v jiných případech hlouběji, až 
vznikají ekvatoriální desky tvaru V. Nej pravidelnější polycentrické figury 
měly ekvatoriální desku rozdělenu ve tři stejné roviny stejné úhly spolu 
svírající. Byly to tedy figury třípólové. U nich také metakinesu jsem 
pozoroval. Není však vyloučeno, že mohou býti též 
figury o větším ještě počtu pólů, což na řezech těžko 
lze rozeznati. Větší počet pólů měly nejspíše figury, 
které se na řezu jevily značně nepravidelnými. 
V jedné buňce zastihla fixace jádra ve stadiu 
telofáse. Skupiny sesterských jader jsou nápadný tím, 
že kolem nich je nahromaděno hojně cytoplasmy. 
Sesterská jádra ležela blízko u sebe a nebyla vždy ani 
v téže skupině stejně veliká. Nej častější jsou skupiny o 
třech j ádrech, dále byly skupiny, kde dvě j ádra spolu 
byla spojena, třetí samostatné, dále trojlaločné velke 
jádro .vzniklé nejspíše splýváním tří jader. V téže 
buňce byly skupiny dvou jader samostatných, nebo dvou jader splý¬ 
vajících. Konečně nepravidelně laločnatá jádra. 
Nej hojnější byly skupiny tří jaderné, z čehož lze souditi, že nej častější 
byly figury třípólové. Poněvadž nebyly všecky polycentrické figury stejně 
pravidelně vytvořeny, nýbrž vykazovaly různé nepravidelnosti, je pocho¬ 
pit elno, že také dceřinná jádra nemusí býti stejně veliká. Vůbec dávaly 
polycentrické figury, které jsem pozoroval, možnost vzniku velice rozma¬ 
nitým případům vzájemného poměru sesterských jader. 
Popisuji tyto polycentrické figury proto, poněvadž jsou důkazem, 
že i bez obvyklého typu dělení redukčního, t. j. dělení heterotypického, 
je možná redukce chromosomů jinou cestou. Netřeba totiž obšírně doličovati, 
že polycentricitou figur podmíněn je vznik většího počtu dceřinných jader 
než-li dvou a tato jádra že musí míti menší počet chromosomů než jádro 
původní. 
Vezměme za příklad jádro o 9 chromosomech. Dicentrickým dělením 
vzniknou z něho dvě j ádra opět o 9 chromosomech. Tricentrickým vzniknou 
z něho však tři jádra, každé o 6 chromosomech. Z jádra o sudém, čtyřmi 
dělitelném počtu chromosomů mohou vzniknouti čtyři jádra s polovinou 
chromosomů počtu původního. Tu redukce počtu chromosomů na polovici 
je sice opět spojena s počtveřením jader, ale redukce sama děje se docela 
jiným mechanismem než při dělení heterotypickém. 
Takovýmto tetracentrickým dělením mohlo by býti zdánlivě mnohem 
jednodušeji dosaženo redukce počtu chromosomů na polovinu, než-li 
dělením heterotypickým. Ve skutečnosti tomu tak není. Již B o v e r i 
(1914) ukázal, že při polycentrickém dělení není garancie, že se dostane 
do dceřinných jader celá sádka chromosomů potřebných k normálnímu 
vývoji. Čím více chromosomů normální sádka obsahuje, tím větší je 
pravděpodobnost, že vzniknou jádra s neúplnou sádkou. Při redukci 
Polycentrická 
figura z obrovské 
buňky v hálce há- 
dátka Heterodera 
radicicola. 
