Ročník XXX. 
Číslo 48. 
TŘÍDA II. 
Čedič z Vinařické hory. 
Napsal 
Aug. Ondřej v Praze. 
(S jedním obr. v textu.) 
(Předloženo 3. června 1921.) 
Táhlý a klikatý hřbet vinařické hory vypínající se mezi Kladnem 
a Slaným a povlovně přecházející na V. v sedimenty křídové, byl často 
předmětem pozornosti geologů i petrografů. První zmínku věnoval mu 
v. Lip old, 1 ) jenž v přehledné práci své o kamenouhelném útvaru kla- 
densko-slánském stručně popisuje erupci i kontakt se sousedními horninami. 
Dle líčení jeho lze souditi, že vinařické hoře přikládá povahu stratovulkánu 
a horninu samu řadí blíže k znělcům než vlastním čedičům. 
První podrobný popis mikroskopický podal B o ř i c k ý. 2 ) Petro- 
graficky přiřaduje horninu tuto k jemnozmným nefelinitoidům t. j. če¬ 
dičům obsahujícím směs nefelinu a leucitu tvořící větší shluky a přísluše¬ 
jícím lokálně dílem k čedičům leucitickým dílem nefelinickým. Vedle nefe¬ 
linu a leucitu zjistil magnetit, apatit a biotit, a jeho hlavní součást „amfibol, 
souhlasící s amfibolovými krystaly z čediče řipského/* Jak patrno, B o- 
řický, jako častěji i zde zaměnil amfibol za augit, kterýžto omyl, pokud 
se týče čediče řipského, arciť později sám opravil; v hornině neuvádí olivínu. 
Původní preparát Bořického uložený v Národním museu má olivin 
v krystalech šestibokých obrysů průměrně 2 mm dlouhých. Krystaly 
jsou jen z části Zachovalé, většinou proměněny bnd v hmotu serpentinovou 
neb nahrazeny pleromorfosami uhličitanů. Preparát obsahuje čistý a hojný 
nefelin, nemá však leucitu. Krejčí a Helmhacker 3 ) opakují údaje 
x ) Jahrb. d. k. k. geol. Reichsanstalt 1862. p. 517. 
2 ) Archiv pro přírodovědecké prozkoumání Čech. II. 1. II. Praha 1873. p. 58. 
tab. III. obr. 8. 
3 ) Archiv pro přírodovědecké prozkoumání Čech IV. Praha 1879. p. 152. 
Rozpravy: Roč. XXX. Tř. II. Cis. 48. ] 
XLVIII. 
