2 
Bořického, uvádějí žíly čedičové v obvodu slojí uhelných u Motyčína, kdež 
kontaktem uhlí bylo zkokováno; v. F o u 11 o n 4 5 ) opravil omyl Boři¬ 
ckého v určení augitu, popírá přítomnost leucitu, naproti tomu zjistil 
nosean a skrovný olivin. Označuje horninu jakožto noseanický nefelinický 
čedič. Pokud se noseanu týče, zaměnil asi v. F o u 11 o n preparáty z vina- 
řické hory s výbrusy z hory slánské. Hlavní pozornost věnoval žilám 
čediče prorážejícím sloje uhelné. Rozložená hornina šachty Mayrau byla 
dle chemického rozboru a druhotných nerostů asi olivinickým živcovitým 
čedičem, jehož živec autor určil suspensí a chemickým rozborem jakožto 
□ mm 
a 6 
Geologická mapka okolí Vinařické hory. 
/ 
I : 25.000 
Obr. 1. a = aluvium, b = hlíny a písky, c = permokarbon, d = pískovce 
a slepence spodní křídy, e = opuky, f = čedič. 
albit. Sigmund') označuje vinařickou horu za proud vyniklý na povrch 
z pukliny směru JZ, jež provázena je četnými puklinami menšími, jež 
paprsčitě z centra vybíhají. Lávové poresní formy určil Becke 6 ) za nefe- 
linitoidickou lávu, podobnou některým lávám Eifelu. Schrócken- 
s t e i n 7 ) rozeznává tři proudy lávové. Hlavní pozornost věnoval žilám 
4 ) Verhandlungen d. k. k. geol. Reichsanstalt 1885. p. 277. 
5 ) Die Basaltberg b. Schlan u. Vinaříc. Program něm. gymn. na Smíchově, 
1893. p. 25. 
6 ) ibid. p. 24. 
7 ) Věstník král. spol. nauk. 1900. XXIV. 
XLVIII. 
