3 
čedičovým v podzemí. V dole Ronna 1200 m JV od vrcholu hory zjistil 
žílu živcovitého čediče s olivinickými hlízami, dále úzké žíly v obvodu 
šachty mayrauské a Maxovy, v šachtě Barréově diabas. Mikroskopických 
a chemických zkoumání neuvádí. Tufy, jež dle Schrockenst eina 
provázejí žíly čedičové, jsou pravděpodobně eruptivními a dislokačními 
brekciemi. Z autorů uvedených kromě malé zmínky Foullonovy, 
žádný nepostřehl souvislosti mezi efusivní massou a rojem žilných vy¬ 
vřelin v podzemí. 
Novější dobou otevřen byl čedič dvěma velikými lomy v části se¬ 
verní (záp. od có 410) a jižní (JV od có 406), jež poskytují dosti dobrý 
přehled o této erupci. Čedič prorazil tu vrstvy několika útvarů (obr. 1). 
Pod křídovými opukami uloženy jsou slepence a pískovce spodnokřídové, 
dále pískovce a slepence permské a karbonské, jež místy vystupují na den 
a pod těmi patrně spility a algonkické břidle, jichž drobné úlomky čedič 
místy vynesl na povrch. Opuky jsou bělavě šedé, tence břidličnaté, téměř 
horizontálně uložené. Ve výbruse patrno je jemné zrno i bohatý obsah 
vápenitohlinitý. Spodnokřídové sedimenty jsou homomiktní slepence a 
pískovce s místní příměsí muskovitu, jichž snadná drobivost a rozpadavost 
dala vznik četným a mocným vrstvám hlin. Tmelem jest žlutá hlinitá 
hmota větráním hnědnoucí, kontaktem červenající. Perm zastoupen jest 
polymiktními slepenci, arkosami a pískovci větrajícími v červenou půdu, 
karbon arkosami. Kontaktní účinky na sedimenty jsou, jak u efusivních 
hornin obvyklo, celkem malé. Křídové a permské usazeniny jsou v bez¬ 
prostřední blízkosti čediče vyzdviženy a kontaktem metamorfovány blízko 
styčné plochy tak, že opuka změněna v jemnozmnou směs vápence, kře¬ 
mene a nezřetelných silikátů struktury panalotriomorfně zrnité, musko- 
vitický pískovec vypálen do tmavočervena tak, že ve výbruse jsou křemeny 
částečně sesklovatělé a spolu se zprohýbanými lupénky muskovitu spečeny 
hmotou krevelovou. 
Vinařická hora má dva nej vyšší vrcholky severní (có 410) a jižní 
(có 406), jež oba odpovídají různým erupcím. Lom v severní části poskytl 
průřez směru SJ a přehled o erupci této části. Zde střídá se několik proudů 
s vrstvami tutovými i krami z hlubiny přinesených sedimentů. Tufy složeny 
jsou z úlomků a kaménků čediče i sedimentů stmelených materiálem 
zemitým i popelovým, proniklým hmotou železitou neb vápenito-zeoli- 
tickou. Efuse čedičové provázeny jsou místy lávami. Jsou to pórovité, 
modravě šedé ukázky složené z kalného skla, augitu, nefelinu, jichž mag¬ 
netit oxydován byl v krevel, olivin serpentinisován a dutinky vyplněny 
vápenci podobnými druhotnými nerosty. Jest tedy tento hřbet výsledkem 
několikeré erupce, střídající se s násypy tufů. Další proud čedičový vylil 
se směrem JZ, jiný pak na J směrem k Vinařicům a rozlil se do široka SV 
sdtud. Ten odkryt byl několika povrchovými lomy S od obce. Vzájemné 
otáří těchto proudů dá se sledovati nejlépe jen ve svahu Z směrem k Třebi- 
chovicím. 
XLVIII. 
1 
