5 
klátsko-rokycanského. Klasickým místem stal se lom v Turkovné (1 km 
j. od Březiny), kde v nadloží tmavých felsofyritů objeveny byly zelené 
tufovité brekcie porjyrové , horniny obsahující veliké kusy sytě zelených 
celistvých slíd (rozloženého to skla). V těchto celistvých slídách nutno hledat i 
nesporný původ zrnek z úlomečků celistvé zelenavé slídové hmoty v sedi¬ 
mentech pásma krušnohorského (d a) dříve nesprávně vykládaných za 
glaukonit. Podrobně o tom pojednávám ve svých pracích o krušnohorských 
vrstvách a o kambrických vyvřelinách v Barrandienu, 9 ) i odkazuji zde 
na své dřívější vývody. 
Nej bližší jižní sousedství Březiny mezi obcí a lesem, v okolí nápadné 
křemencové skalky (kota 556), která celému širému obvodu vévodí, jest 
důležitým místem někdejších čilých prací hornických. Bezprostředně u vsi 
s, j. 
Obr. 1. Profil z jižního konce Březiny a starými obvaly Šternberských hornických prací, 
(b = algonkium, n = kambrické porfyrity, da = vrstvy krušnohorské, d(3 = pásmo 
kcmárovské, d y = břidlice osecko-kváňské, d d = křemence drabovské, hl. = hlína 
a ssuť). 
nacházela se stará díla Šternberská, poněkud jižněji pak díla erární z let 
50—60tých min. stol., o nichž M. V. Lipold 10 ) se zmiňuje ve svém 
výborném spisu o železných rudách silurských. Dnes se zde již arci dávno 
nepracuje, vzdor tomu ale nalézáme zde ve starých obvalech a jamách, 
jež tu zbyly, tolik odkrývek, že na základě jich můžeme sestrojiti detailní 
zajímavý profil geologický (srv. obr. 1 v textu). 
Křemencová skalka 556, o níž jsme se právě zmínili, budována jest 
lavicemi křemencovými vsv směru (h. 5) a ukloněnými pod úhlem 50° k j. 
Stará díla rozkládají se vesměs severně od této skalky. V podloží k jihu 
zapadajících křemenců vidíme ve starých jamách vy stup ováti nejprve 
černé jemně slídnaté břidlice osecko-kváňské s malými tvrdými kuličkami 
a pod těmito pak oolithické krevely a břidlice soolithy pásma komárov- 
ského [d (3). Pásmo toto spočívá přímo na temně fialových, zhusta brekcio- 
vitých celistvých porfyritech křivoklátsko-rokycanské vy vřelé formace, 11 ) 
které se tu mírně nad své okolí zvedají a oddělují tak posléze jmenovanou 
9 ) R. Kettner: Příspěvek k petrografii vrstev krušnohorských I. a II. 
Rozpravy Čes. Akad. 1916 a O kambrických vyvřelinách v Barrandienu a jejich 
poměru k vrstvám krušnohorským. Tamtéž 1916. 
10 ) M. V. Lipold 1. c. 8 ) str. 401 — 403. 
13 ) Srv. R. Kettner: O Kambr. vyvře inách v Barrandienu etc. str. 
7-8 a 28. 
XLIX. 
