6 
rudní partii pásma d (3 od rudních partií dalších. Porfyritové spousty tvoří 
v celku antiklinálu, jejíž vrchol jest několika směrnými dislokacemi po¬ 
rušen a uzavírá v sobě oddělenou malou rudní partii pásma d (3, která byla 
tu předmětem patrně povrchového dobývání a z níž vidíme ještě dnes 
zachovaný veliký pilíř rudní. Částečně zde tato rudní partie do porfyritů 
vklesla, částečně byly porfyrity přes ni přesmyknuty. 
Zachovaný rudní pilíř nám ukazuje, že pásmo komárovské spočívá 
zde přímo na porfyritech. Porfyrity vyznačují se v podloží rudním ku¬ 
lovitou odlučností. Podle nádherného odkryvu, jejž nám pilíř poskytuje, 
skládá se pásmo komárovské u Březiny na spodu z pěkného seménkového 
krevele, jenž k nadloží přechází do žlutavých neb žlutošedých břidlic 
s oolitliy jednak krevelovými jednak myelinovými. 12 ) Na haldách v sou¬ 
sedství pilíře nalezneme jednak kusy třenických drob pásma krušnohorského 
(d oc), 13 ) jednak zajímavé lumachelly brachiopodové : železité to droby s pří 
měsí krevelových oolithů a se spoustou drobných úlomků brachiopodových 
skořápek (patrně od Obolella complexa ) složených z isotropního vápenatého 
fosforečnanu kolofanitu. u ) Přímých výchozů na povrchu bohužel nepozo¬ 
rujeme ani u vrstev krušnohorských, ani u brachiopodových lumachell, 
i musily patrně býti tyto horniny vyvezeny při někdejším dobývání rudním 
ze štol. K výskytu vrstev krušnohorských poznamenává již Lip o ld, 
na str. 402, že v erárním díle u Březiny byly dokázány v obvodu rudního 
lože ,,Alois u stopy jejich mezi uložením rudním a „porfyry". Jinak ale 
všude spočívá ruda podle L i p o 1 d a přímo na ,,porfyrech“ nebo na 
bělavé, po příp. šedé tufovité hornině přecházející do spodu v porfyrové 
brekcie. Pod těmito prý následuje všude celistvý ,,porfyr". Mám za to, 
že tufovité horniny a porfyrové brekcie Lipoldovy odpovídají asi 
porfyrovým tufovým brekciím odkrytým v Turkovné, celistvé ,,porfyry“ 
pak porfyritům. Kam připadá ve vrstevním sledu obzor lumachell brachio¬ 
podových, zůstane nám bohužel nadále záhadou. 
Sleduj eme-li dále náš profil, přicházíme za antiklinálou porfyritovou 
opětně do rudonosného pásma komárovského. To tvoří zde synklinálu, 
v niž pojaty jsou též břidlice osecko-kváňské (d y) a i křemence drabovské, 
jež před samou vsí v synklinálním uložení můžeme pozorovati. Břidlice 
osecko-kváňské i rudonosné pásmo komárovské vycházejí zřetelně na povrch 
jak jižně, tak i severně od této křemencové skalky bohužel však není nám 
známo, jaké je zde podloží železitého pásma v severním křídle synklinály. 
Počínajíť zde mocné uloženiny ssuti a svahových hlin zahalující nám zcela 
výchozy podložních hornin. 
12 ) L. a Fr. Slavíkovi: Studie o železných rudách čes. spod. siluru, č. II., 
Rozpravy Čes. Akad. 1917. 
13 ) R. Kettner: Příspěvek k petrografii vrstev krušnohorských, č. II.. 
str. 9-10. 
14 ) Popis této horniny viz v práci L. a Fr. Slavíkových, 1. c. ia ). 
XLIX. 
