9 
od Březiny, jest tektonická, jinak bychom si nedovedli vyložiti výskyt 
břidlic osecko-kváňských připadajících zde zdánlivě do nadloží křemenců 
drabovských. Porucha mezi oběma stupni běží rovnoběžně se směrem 
křemenců, tedy ssz směrem a jest jednou z příčných dislokací, jež zasahují 
do porušeného terénu starých šternbergských děl u Březiny. Příčně probí¬ 
hající křemencový hřbet „ Skalky “ představuje nám tedy kru se všech 
stran tektonicky omezenou a patrně vzpříěenou. 
Křemencový hřbet omezující tuto vzpříěenou kru na jihu buduje 
koty 543 a 577, poblíže koty 558 přestupuje silnici březinsko-voldušskou 
a pokračuje přes kotu 563 na Seidlovku (586). Na západ vybíhá tento hřbet 
znatelně daleko do polí. Od voldušské silnice na západ skládá se hřbet 
z křemenců mírně k jjv skloněných (10—15°) a jest i po jižní straně omezen 
tektonicky; východně od voldušské silnice, tak zvi. na Seidlovce, dostavuje 
se však dokonalé uložení synklinální a po obou křídlech této křemencové 
synklinály vystupují břidlice d y. Výchozy jejich jsou arci pro mohutnou 
ssuť z křemenců vzácné, byly však na několika místech dokázány ve vý- 
vratech jakož i na starých haldách, které tu a tam, snad po pokusech 
kutacích zbyly. Rozumí se, že i hřbet křemencový táhnoucí se přes Seidlovku 
jest postižen řadou příčných dislokací, z nichž nej důležitější je ona, která 
dělí asi část východní o stavbě synklinální od části západní, v níž zachováno 
jest jen křídlo k jjv zapadající. Dislokace tato běží od Březiny asi těsně 
po východní straně voldušské silnice přes kotu 558 k jjv. 
Byl-li v záp. části posléze popsaného křemencového hřbetu směr 
vrstev h. 5, jest jižně odtud na záp. okraji pohoří Plecháče vyvinut směr 
čistě sv-jz (úklon 35—45° k jv). Zde jsme v tak zvané Turkovné proslulé 
svým výskytem tufových porfyrových brekcií v nadloží celistvých felso- 
fyritů. Výskyt tento jest popsán podrobně v mé práci o kambrických 
vyvřelinách v Barrandienu. 17 ) Zdá se, že lomem v Turkovné probíhá malý 
příčný zlom ssz směru, podle něhož tutové portýrové brekcie poněkud 
poklesly proti felsofyritům. Nadloží portýrových brekcií tvořeno jest 
pásmem komárovským (d (J) a to pěkným seménkovým krevelem. Severně 
od lesního průseku jdoucího zjz směrem od koty 531 na voldušsko-březinské 
silnici nalézáme v sousedství lomu na portýrové tutové brekcie v lese 
několik starých obvalů a jam, svědčících o někdejším dobývání železné 
rudy v těchto místech. U L i p o 1 d a ani jinde v literatuře není o tom 
zmínky. Křemence drabovské připadající do nadloží tohoto výskytu že¬ 
lezných rud otevřeny jsou na zmíněném průseku lomem na štěrk. Směr 
jejich jest zde čistě sv-jz, úklon 35° k jv. 
Jižně od tohoto lomu až ke hřbetu Čihadla vyčnívajícímu nápadně 
ze skupiny Plecháče směrem k Oseku přicházíme pro západní straně bře- 
zinsko-voldušské silnice k polokruhovité a k jz otevřené kotlině pokryté 
mohutnou ssutí z křemenců drabovských. Přímého výchozu hornin zde 
' 17 ) 1. c. 11 ), str. 6-7, 23-27. 
XLIX. 
