12 
křemencové pánve, zaujímá dnes v křemencové skupině Plecháče polohu 
jednu z nej vyšších, i jde tu tedy o tektonický útvar, jejž možno označí ti 
jakožto ,,horsť‘. 
Z popisů tektonických poměrů nej bližšího okolí Březiny u Rokycan 
tuto podaných dostatečně poznáváme tektonický ráz silurských území 
na záp. okraji středočeského staršího paleozoika. Týž stavební plán bude 
platný i pro sousední skupinu Radečskou, v níž křemence drabovské rovněž 
jsou nesmírně porušeny velmi nepravidelně probíhajícími dislokacemi. 
Analogické poměry tektonické zjistil též Cyr. Purkyně 20 )v blízkém 
kambrickém pohoří mezi Rokycany a Strašicemi , které též jest rozdrobeno 
v řadu nepravidelných malých ker. 
Jaká byla hlavní příčina tohoto rozdrobení křemencových komplexů 
a od jakých jednoduchých původních útvarů tektonických jest dnešní, 
tektonicky velmi komplikovaný obraz křemencových skupin západních 
částí čes. siluru odvoditi, o tom zajisté nám více poví detailní geologická 
mapa širšího území, než až dosud jest provedena. Zdá se, že v základu 
převládá ve spodním siluru západního konce silurské pánve stavba brachy- 
synklinální a brachy antiklinální, tedy mísovitá a klenbovitá, kterou mladší 
dislokace značně porušily. 
Rukopis dokončen v březnu 1918. 
Geologický ústav 
čes. vys. učení technického v Praze. 
20 ) 1. c. 3 ). 
XLIX. 
