ROČNÍK XXXI. 
TŘÍDA II. 
ČÍSLO 1. 
Anatonosa Cyanophyceí. 
Dr. Silvestr Prát. 
(Předloženo ve schůzi dne 13. ledna 1922.) 
U mořských řas, u nichž Drevs stanovil velmi značnou permeabilitu 
pro soli, stačila diffuse k regulaci při porušené rovnováze koncentrace 
buněčné šťávy a media. U Cyanophyceí soli vnikají do buňky rovněž 
velmi rychle, mohly by tedy i zde býti podobné poměry při zvýšení osmo- 
tickeho tlaku živného roztoku. Bylo zajímavo zkusiti, jak se tato reakce 
bude u Cyanophyceí jeviti také proto, že nemají velké vakuoly, buněčné 
šťávy, že se u nich tedy musí anatonická reakce odehrávati v samé plasmě. 
Mohlo by se sice zdáti, že Cyanophycey jsou pro tato pozorování 
materiálem velmi vhodným z toho důvodu, že snášejí nej širší meze v kon¬ 
centraci roztoků; tak Microcoleus chthonoplastes Thuret vydrží i tlak 
prostředí o 200 atmosférách („im Zustand des latenten Lebens" — Botazzi); 
ale právě řasy snášející silně koncentrované prostředí se vyznačují tak 
silnými pochvami, že se naprosto nehodí k pokusům plasmolytickým, ba 
i řasy normálně bez pochev je mohou po přenesení do koncentrovanějších 
roztoků vytvořiti (Lemmermann S. 31). Oscihatoriacey bez pochev, nej- 
vhodnější k pokusům plasmolytickým, obyčejně nesnášívají příliš kon¬ 
centrovaných roztoků (Stange, Richter). 
Ke svým pokusům jsem použil několika druhů rodu Oscillatoria 
a Phormidium. Rasy přinesené z přírody byly ve větších nádobách nebo 
na plochých miskách ponechány v původní nebo v káranské vodě, až 
se pěkně rozlezly. Do roztoků různé koncentrace pak byly sítě nejvíce 
rozlezlých vláken přeneseny pincetou nebo platinovou jehlou pokud možno 
bez vody, aby se zamezilo zřeďování roztoků. Bylo použito řady různých 
koncentrací živného roztoku Knopova, pro něž udává L. Gurlitt osmo- 
Rozpravy: Roč. XXXI. Tř. II. Čís. 1. 
I. 
1 
