2 
Krejčí a R. Helmhac ker * 2 3 ) zevrubnější popis lozisk rudních, jež 
zastihli ještě odkryta krátce před zánikem těžních prací. 
Pro posouzení ložisk rudních a jejich vzniku mají podstatný význam 
pozorování Krejčího a Helmhackera, že rudní ložiska mají po¬ 
vahu ložní, omezují se na massiv extremně basických vyvřelin hlubin¬ 
ných, mezi nimiž autoři rozeznávají serpentin, troktolith a diorit, v pod¬ 
loží přecházejí ponenáhlu do nerozložene horniny a v nadloží, kde toto 
jest zachováno, jsou pokryty písčitolupkovými rozpadlými sedimenty nej- 
spodnějších vrstev křídových (peruckých), které samy namnoze jsou hně¬ 
delem proniknut} a zbarveny. 
K. Hinterlechner mapoval v prvém desítiletí tohoto sto¬ 
letí německobrodský list mapy speciální pro vídeňský říšský geologický 
ústav a v publikacích tohoto uveřejnil dvě práce, v nichž mluví též o našich 
rudách: jednak celkový geologický popis listu německobrodského 5 ), jed¬ 
nak spolu s C. v. J o h n e m 4 ) petrografický a chemický výzkum vyvřelin, 
hlavně basických. Za jeho pobytu v krajině borovské byl} doly již úplně 
zašlé a nemohl již nalézti ani zbytků vrstev peruckých a hnědelových 
příkrovů odkrytých v profilech, za to bylo možno nasbírati úplnou řadu 
přechodů od prvních stop zbarvení pevné horniny do hnědá až k sypkému 
okrovitemu hnědeli, a na místě, jež přesně vyznačuje i na mapě a jež od¬ 
povídá i mnou nalezeným rudám pisolithickým, našel vzorky těchto, které 
zkoumal i mikroskopicky. Mimo převládající hnědel konstatoval v nich 
i úlomky klástického křemene a nerost chloritický. 
Postupný rozklad olivinovců až do hnědele s příměsí chloritickou 
sledoval Hinterlechner též mikroskopicky a vytýká nedostatek křemene 
klastického na rozdíl od rudy oolithické. Podrobným mapováním ranského 
massivu basických vyvřelin konstatoval Hinterlechner, že pro¬ 
dukty differenciace jsou horniny gabbrové, nořitové, troktolithové, pyro- 
xenitové i peridotitové, z nichž poslední, omezené na východní polovinu 
massivu, namnoze podlehly serpentinisaci. Výskyty pak rudní, až na je¬ 
ve svazku I. (1859) str. 243 reprodukuje nepřesnou zprávu z knihy F. v. H a u e r a 
aF. Foetterle: Geologische Úbersicht der Beigbaue dei oesterreichischen Monar¬ 
chie, Vid. 1855, kdež se obě místa kladou k Polně, kjejímuž panství tehdy náležela, 
a výskyt se charakterisuje jako ,,Limonit in Geoden auf einem etwa 4 Klafter mách- 
tigen Lager im Gneis, in Tagbauen abgebauť' a udává obsah železa v něm na 22% ; 
v díle II. str. 181 — 2 opravuje tato nesprávná udání na základě mapovací zprávy 
F. v. A n d r i a n a, Geologische Studien aus dem Chiudimer und Časlauer Kreise, 
Jahrb. Geol. Reichsanst. 1863 (XIII) 183 — 209 a tamtéž, Verhandl. str. 26 — 28, 
dodávaje, že r. 1863 těžba byla již zastavena. 
2 ) Krejčí a Helmhacker, Vysvětlivky ku geologické mapě Hor Želez¬ 
ných a okolních okrsků ve východních Čechách, Aichiv přír. výzk. Čech V. 1, 1891, 
str. 118—120; obšírnější německé vydání tamt. 1881, str. 194—196. 
3 ) K. Hinterlechner, Geologische Verháltnisse im Gebiete des Karten- 
blattes Deutschbrod, Jahrb. geol. Reichsanst. Wien 1907 (57), 115 — 388. 
4 ) Hinterlechner und v. John, "Ober Eruptivgesteine aus dem Eisen- 
gebirge in Bohmen, tamt. 1909 (59), 127 — 244. 
III. 
