10 
IV. 
Pro posouzení vzniku železných rud právě popsaných nejvýznam¬ 
nějším momentem je podstatný podíl koloidálního hydroxydu hlinitého , 
hmoty bauxitové, v nich obsažený. 
Hydroxydy hlinité krystalované: diaspor AlO [OH] = A1 2 0 3 . H 2 0 
a hydrargillit AI [OH] 3 = A1 2 0 3 .3 H 2 0 i koloidální hydroxyd, jejž mů¬ 
žeme shrnouti názvem bauxit analogickým názvu hnědel pro koloidální 
hydroxydy železité, nepřisuzujíce mu určité formule, a nej rozšířenější pří¬ 
pad poměru A1 2 0 3 : H 2 0=1 : 1 označiti názvem sporogelit neb kljakit — 
mají v přírodě charakteristický výskyt několikerý, a pokud hledíme jen 
ke hromadnému výskytu v celých ložiskách nerostných, hlavně: 
1. Laterit , jehož vznik jest podmíněn větráním intensivnějším oby¬ 
čejného za klimatických poměrů panujících hlavně v tropech, daleko men¬ 
ším rozsahem i v krajích subtropických. Že podstatou lateritového větrání 
jest rozklad silikátů až na volný hydroxyd hlinitý, dokázal již před více 
než sto lety B er t b i er 12 ) a ke konci minulého století přesně doložil mikro¬ 
skopickým i chemickým výzkumem MaxBauer 1 ). Laterity prozkoumané 
Bauerem obsahují jako hlavní součást krystalický hydrargillit a jim se 
podobá i fossilní (třetihorní) laterit, jako bauxit označovaný, z Vogelsbergu 
v Hesensku. Vedle toho však dokázal Bauer i příměs isotropních hmot 
a v souhlase s analysami poukazuje na pravděpodobnou přítomnost dia¬ 
spor ového hydrátu A1 2 0 3 . H 2 0 v produktech zvětrání obsahujících méně 
vody a více kysličníku hlinitého než odpovídá hydrargillitu. Ve větším 
rozsahu zjistili amorfní součást v bauxit ech, hlinitých rudách železných 
a lateritech AI. L a c r o i x a G. C. D u B o i s. 1 ) 
2 . Terra rossa jest denudační relikt vápenců v krasových‘územích, 
jedna z charakteristických jejich známek po celé zeměkouli; místy se hro¬ 
madí ve větší ložiska na nalezištích primárních i sekundárních. Fr. Tučan 5 ) 
prozkoumal tyto ,,rudé hlíny" z četných míst charvatského Krasu a zjistil 
v nich jako hlavní součástku sporogelit, t. j. koloidální A1 2 0 3 . H 2 0 a kys¬ 
ličník železitý, většinou bezvodý, jejž rovněž prohlašuje za koloidální a na¬ 
zývá haematogelitem, dále řadu akcessorických křemičitanů i jiných ne¬ 
rostů v témže typickém vývinu, v jakém tvoří příměs krasových vápenců 
a dolomitů. Sporogelit i jeho průvodci jsou authigenní a syngenetickou 
součástkou uhličitanových hornin a vznikly jako tyto chemickými pochody 
— povahy dosud ovšem hodně hypothetické — v mořské vodě. 
12 ) cit. uLacroix, Minéralogie de la France et ses colonies, t. III, p. 370. 
13 ) Bauer, Beitráge zur Geologie der Seyschellen, insbesondere zur Kenntnis 
des Laterits, Neues Jahrb. f. Min. etc. 1898, II. 165 — 219. 
u ) G. C. D u B o i s, Beitrag zur Kenntnis der surinamischen Laterit- und 
Schutzrindenbildungen, Tscherm. Min. petr. Mitt. 1903 (XXII.), 1 — 61. 
15 ) Tučan, Terra rossa, deren Nátur und Entstehung. Neues Jahrb. f. Min. 
etc. Beil. B. XXXIV. 401 — 430, 1912. — Sulťorigine della Teira rossa, Giornale di 
Geologia pratica XII. (1914). 
III 
