13 
Na otázku, zdali popsané zde rudní sedimenty by nemohly v pří¬ 
padě dalších nálezů vyznačiti v souvrství peruckém (pásmu I.) určitý strati- 
grafický horizont, možno asi předem odpověděti záporně, uvážíme-li, že 
v tropech pochody lateritového větrání jsou za daných klimatických pod¬ 
mínek universální a že pravděpodobně sahají ode dneška zpět do 
praerecentnich období geologických. 
DODATEK. 
Teprve po předložení této práce v Akademii jsem obdržel laskavostí 
prof. A. Lacroixe v Paříži jeho dílo o lateritech guinejských (cit. 19c 
na str. 12), dotud v Praze nepřístupné a jen z obšírnějších referátů mně 
známé. Podrobnější srovnání našeho materiálu s daty Lacroixovými 
ukázalo další shody s lateritickými rudami: tak přítomnost titanu a chrómu 
v rozpustném podílu (str. 296, 334—5), pravděpodobně ve stavu kolo- 
idálním a hydratisovaném, při čemž chróm se omezuje na uloženiny spo¬ 
čívající na horninách olivinových; výskyt železných rud lateritických ve 
svrchních částech ,,zone de concrétion" a přechody do lateritu (str. 339 
a 340 a j.); charakteristicky hojnější pisolithy ve svrchních částech, kde 
též ubývá hydrargillitu a přibývá amorfního hydroxydú hlinitého (str. 
341) atd. 
V otázce terminologie hydroxydú hlinitých hájí Lacroix (str. 328) 
stanovisko, jež zaujal již před více než dvaceti lety ve své ,,Minéralogie 
de la France et ses colonies" (III. 342): že jménem bauxit jest označovati 
horninu obsahující koloidální hydroxyd hlinitý, ne tento sám jako minerál, 
pro nějž dává přednost Paulsovu názvu alumogel před K i š p a t i- 
novým sporogelitem, poukazuje (str. 329 a 344) na vyšší hydrataci 
některých výskytů koloidálního hydroxydú hlinitého než A1 2 0 3 . H 2 0 
(Arkansas, z části Guinea). 
* * 
* 
Dodatečný výzkum nerozpustného podílu rudy ranské potvrdil kolo¬ 
idální povahu těch partií, které ve výbrusech jsou neprůhledné pro na¬ 
hromaděný kysličník a hydrát železitý. Po úplném odstranění tohoto a 
skoro úplném onoho koncentrovanou kyselinou solnou za horka i ve 
výbruse i v prášku opět jako podstatná část nerozpustného zbytku zůstává 
isotropní hmota slabě nahnědlá až čirá, z části ještě šedě zakalená, s ne¬ 
patrnou příměsí drobounkých šupinek krystalových, jednotlivých i sesku¬ 
pených ve změtené agregáty, asi kaolinitu i hydrargillitu; křemen chybí 
téměř úplně. Isotropní hmota převládající má z části lom světelný málo 
vyšší než kanadský balsám, asi 1-545, z části, a to v kalných kouscích, 
lom světelný je nižší než v balsámu. Hodnota 1-545 leží v mezích, ve 
III. 
