10 
někud písčitých glaukonitických slinu , nad nimi nažloutlé sliny přístupné 
v mocnosti asi 60 cm?') 
Na kbelské pláni a severním jejím svahu odkryty jsou písčité sliny 
III. h v několika cihelnách. Jižně od Ď á b 1 i c roztroušeny jsou úlomky 
písčitých slínů a křemitých vápenců v polích, v okolí dnes opuštěných 
jam, kde byly kdysi dobývány. Na povrch výcházejí sv od Kbel, a pak 
v okolí S a t a 1 i c, kde občas otevírají se v nich lomy na stavební kámen. 
Vrstvy zastižené ve vrtech na kbelském letišti vykazují ráz podobný, 
a i tu vystupují na basi písčitých slínů III. b žlutavé jíly a slinité jíly v moc¬ 
nosti až 3*70 m (III. a). 
Vrstvy III. pásma v okolí Radonic jsou většinou špatně pří¬ 
stupné. Na povrchu povalují se v polích úlomky písčitých slínů a zvětralých 
křemitých vápenců III. b. Směrem k Brandýsu jsou špatně přístupny 
vrstvy III. pásma jv od D ř e v č i c, a to žlutavé slinité jíly III.a i úlomky 
písčitých slínů III. b, u koty 229 jižně od Vrábí písčité sliny III. b, 
a na „Skále" u Brandýsa spodní část souvrství III. a v podobě 
šedých jílů. 
S trangresí III. pásma přes algonkium setkáváme se jednak n a 
Ládví u Ďábli c, jednak na některých buližníkových kamýcích s v 
od Myškoví c, a konečně na Kuchyňce u Brázdím i. 
Nej zajímavější je vývoj III. pásma na Ládví. V poslední době sho¬ 
dují se vesměs autoři o lokalitě této se zmiňující v tom, že jedná se tu 
o křídový útes z doby III. pásma (Dědina, Kodym, Matějka, Novák). 
Do nedávná byly odtud uváděny pouze ohlazené valouny buližníkové, 
někdy ještě uložené v železitém písku. V. J. N o v á k v poslední své práci 3 4 ) 
popisuje z jz svahu Ládví „bělošedou" hlínu, jež vyplňuje dutiny v buliž- 
níku. Letos na jaře, kdy měl jsem příležitost opětovně shlédnouti útes na 
Ládví, byl otevřen menší lom v těchto místech. Při tom odkryty byly 
šedobílé sliny a jíly (místy písčité), vyplňující kapsovité prohlubeniny 
a nerovnosti v buližníku. V nich uloženy jsou rovněž ohlazené valouny 
buližníkové spolu s menšími hranatými úlomky. Náležejí tedy tyto hor¬ 
niny rovněž ke křídovému- útesu. Novákův výklad, že jedná se tu o pro¬ 
dukt zvětrání snad vyšších pásem křídových, je naprosto nesprávný a ne¬ 
možný. Je opravdu záhadou jak mohl autor, jenž při studiu křídového 
podkladu pražského okolí jistě dosti podrobně prošel oblast, o níž mluví 
ve své práci, si nevšimnouti, jak zvětrávají horniny III. a IV. pásma 
křídového a, že produktem jejich zvětrání nemůže být nikdy slinito-jílo- 
vitá hmota na Ládví a jinde na buližníkových kamýcích se vyskytující. 
3 ) Na jaře 1922 při opravě trati odkryto bylo souvrství III. a v mocnosti 
asi 170 cm. 
4 ) V. J. Novák: O tvarech podlohy křídového útvaru v okolí Pražském. 
Čas. Musea kr. Čes. 1921. Práce dosud není ukončena a proto jinde v textu se jí ne- 
dovolávám. Ostatně o některých jejích vývodech, s nimiž nelze souhlasiti, pojed¬ 
nám jinde. 
VI. 
