4 
pro kterou však disperse použitého křem. prismatu b>la příliš malá, takže 
jednotlivé linie na spektrogrammu nemohly býti bezpečně identifikovány. 
Fe a Ti charakterisovány na spektrogrammu téměř všemi čarami 
v oblasti od 2378 A až do 3685 A Sn bezpečně identifikován liniemi: 
3262*50, 3175*16 a (2863*16) A. Pb zvláště svojí nejsilnější linií 3683*62, 
Si 2881*70, 2528*60, 2524*22, 2516*20, 2514*43 a 2507*01. To jsou všechno 
prvky, které spolu s Ta, Nb a W bývají v Ti 0 2 nalézány 7 ). Zajímavější 
jest přítomnost Ge. Z jeho linií dobře pozorovány 3269*62 a 3039*22 A 
Mendělějev ve svém pojednání o periodické soustavě prvků 8 ), před¬ 
povídaje vlastnost tehdy neznámého Ekasilicia (t. j. r. 1886 Cl. Winklerem 
objeveného Ge), doporučuje pátrati po něm v titanových minerálech, 
zvláště rutilu, anatasu a brookitu. Dosud však, jak se zdá, právě v těchto 
minerálech zjištěno nebylo 9 ), ačkoliv jinak v novější době byl tento vzácný 
prvek Urbainem a del Campem 10 ) nalezen v četných sfaleritech, 
(zvláště mexických), z nichž jej G. U r b a i n, M. B1 o n d e 1 a O b i e- 
d o w 11 ) získali i ve větším množství. 
Pokud se týče paragenese minerálů z Bobrůvkv, tu můžeme celkem 
stanovití dvě generace. Starší z nich patří albit, turmalín a záhněda, jež 
k sobě navzájem jsou v různém poměru — v jednom případě mohl jsem 
konstatovati, že turmalín jest nej mladším jejím členem, vyplňuje mezeiv 
mezi krystalky záhnědy, narostlé na albitu. 
Druhé generaci — druzových dutin — patří muskovit, apatit a bro- 
okit, který jest z nich nej starší, jsa zarostlý v muskovitu, jehož velké ta¬ 
bulky daleko převládají nad druhými dvěma členy. 
* 
* 
* 
Svým učitelům pp. prof. Dru F. Slavíkovi a J. Štěrbovi- 
Bohmoví jsem zavázán upřímným díkem za všechnu laskavost, s níž 
mně při této práci vyšli vstříc. 
PRAHA, prosinec 1921. 
Mineralogický ústav 
Karlovy university. 
7 ) Srovnej: C. Dpelter: Rutil, M. Henglein: Anatas. Brookit v D o e 1 t- 
r o v ě Handbuch der Mineralchemie sv. III., 1, str. 16 a násl., kde uveden též seznam 
starších i novějších analys. 
8 ) D. J. Mendělějev: Die periodische GesetzmáBigkeit der chemischen 
Elemente. Ostwalďs Klassiker der exakt. Wissenschaften, sv. 68, str. 95 a násl. 
9 ) Srovnej: R. Pribram: Germanium v Doeltrově Handbuch der Mineral¬ 
chemie, sv. III., i, str. 112 i novější práci L. M. DennisaJ. Papish: Germa¬ 
nium. Zeitschr. f. anorg. und allgem. Chemie, Bd 120, str. 1, 1921. 
10 ) G. Urbain a A. del Camp o, C. R. 149, 602-603 (1909). 
!1 ) G.Urbain, M.Blondel et O b i e d o w, C. R. 150, 1758-60 (1910). 
Vlil 
