Rozborem delvauxitu i s nerozpustným zbytkem nalezeno: 
MgO 
CaO . 
MnO 
A1A 
F ^2^3 
p 2 0 5 . 
Si0 2 . 
SOo . 
H 9 0 . 
Přepočet na 100 % 
po odečtení CaO a Si0 2 : 
A1A . 
. Ml% 
b e 2 0 3 . . .. 
. 45-26 
PA. 
. 22-17 
so 3 . 
. 0-80 
h 2 o. 
. 24-66 
100 -00% 
stopy 
2- 31% 
stopy 
6-69 
42-57 
20-85 
3- 67 
0-75 
23-19 
100-03% 
Molekulární objemy: 
A1A . 
. 0-069 
FeA. 
. 0-284 
PA. 
. 0-156 
so 3 . 
. 0-010 
h 9 o. 
. 1-368 
Kysličník sírový náleží patrně destinezitu; odečteme-li tedy mole¬ 
kulární poměry destinezitové (str. 3.) — 
Fe 2 0 3 : P 2 0 5 : S0 3 : H 2 0 = 2 : 1 : 2 : 12, čili 
0-01 : 0-005 : 0-01 : 0-06 
obdržíme kvocienty: 
FeA . 
. 0-343 
PA . 
. 0-151 
h 2 o . 
. 1-308 
Poměr molekul delvauxitu jest tedy přibližně 
Fe 2 0 3 : P 2 0 5 : H 2 0 =2:1:9. 
II. Destinezit z Chvaletic. 
Tvoří hlízy, někdy značné velikosti, barvy světle šedožluté až skoro 
bělavé a bývá potažen tmavošedým povlakem zemitým. Povrch ledvinitý, 
sloh zemitý; snadno se otírá. Hustota stanovena pyknometricky jako u 
delvauxitu. H = 2-105. 
V kyselinách se rozpouští za tepla velmi snadno až na nepatrný zby¬ 
tek. Vzniklý roztok jest oranžově žlutý. Destinezit vařen s vodou vydává 
bublinky a do roztoku přechází malé množství kyseliny sírové. 
IX. 
