3 
Složení jeho jest: 
Nerozp. zbytek . . . 
. 0-04% 
MgO. 
CaO. 
. 0-19 
FeA. 
. 37-66 
PA. 
. 16-50 
S0 3 . 
. 19-32 
h 2 o. 
. 26-47 
100-18% 
Přepočet na 100% 
odečtení nerozp. zbytku a CaO: 
Molekulární kvocienty: 
Fe 2 0 3 . 37-68% 
FeA . 
. . 0-236 
PA . 16-51 
PA . 
. . . 0-116 
S0 3 . 19-33 
so 3 . 
. . . 0-241 
H 2 0. 26-48% 
h 2 o. 
. . . 1-470 
100 - 00 % 
Poměr jednotlivých molekul jest tedy 
Fe 2 0 3 : P 2 0 5 : S0 3 : H 2 0 = 2:1:2:13. 
Složení jeho velmi dobře se shoduje s údaji G. Césarovými 2 ), jenž 
studoval velmi čistý krystalovaný, jednoklonný destinezit z Vise v Belgii. 
Našel poměr molekul: 
Fe 2 0 3 : P 2 0 5 : S0 3 : H 2 0 = 2 : 1 : 2 : 12, 
tedy blízký našemu. Právě tak Kovář 2 ) analysoval „diadochit“ z Vysočan, 
a vypočetl poměr 
FeX> 3 : P 2 0 5 : S0 3 : H 2 0 = 2 : 1 : 2 : 13. 
Jak z mikroskopieko-optického výzkumu 1 ) vyplývá, n á le ž í t. z v. 
diadochit z Chvaletic, z Vysočan a jiných nalezišť 
unás k destinezit u, není tedy nerostem typicky amorfním, nýbrž 
představuje 4 ) prvý mikr okry stali nní produkt přeměny kolloidální substan¬ 
ce v krystalickou. 
Vodou lze vyluhovati z destinezitu, jak jsem se na začátku zmínil, jen 
malé množství kyseliny sírové. Tím liší se od destinezitu z Visé. Dle G. Ce- 
sdra 2 ) přechází varem veškerá kyselina sírová ve vodní roztok. Zkoušel jsem 
působení studené i horké vody, leč vyluhovalo se maximálně 0-33—0-72% 
S0 3 ; více do roztoku nepřešlo, i když extrahován jemný prášek celých 14 
dnů. To se také shoduje s nálezy F. Kovářovými 3 ), jenž vyluhoval z diado- 
chitu vysočanského jen 0-56—1-32% S0 3 . 
3 ) F. Ulrich, Rozpr. Č. Akademie, 1922, č. 10. 
2 ) Ref. N. J. f. Min. etc. 1887, I, str. 412. 
3 ) Věstník kr. spol. nauk, 1889, str. 343. 
4 ) Dr. Slaví koVá-Slavík: Rozpravy Č. Akad, II. tř., 1917, č. 62, str. 12. 
i* 
IX/ 
