3 
Po uloženinách křídových následuje stratigrafická mezera, která 
bývá zastřena tím, že spousty svalených úlomků krystalického vápence 
zabraňují studiu hranic s vápenci ecenními, anebo že hranice velmi často 
bývá původu tektonického. Právě tektonika ztěžuje, podle mého názoru, 
nejvíce mimo rozdíly facielní přesné stanovení stratigrafie uloženin kří¬ 
dových, a nejinak je tomu i u následujících pásem stáří eocenního. Celkem 
jsem však došel přesvědčení, že až bude podrobněji a spolehlivěji —• což 
bych zdůraznil — prozkoumána palaeontologie v těchto místech, bude 
možno rozdělení provésti na řadu úplně zřetelných oddílů, hlavně kae- 
v nozoika. 
Je to patrno hned při prvních vrstvách, které S t a c h e rozdělil 
na alveolinove a numulitové, a které Waagen a po něm Schubert 
stahují. Palaeontologicky je možno obě dobře odděliti až na místa pře¬ 
chodu, kde nejsou hranice dobře vytčeny, kdežto rozdělení petrografické 
značně selhává. Soudím, že původní, staré rozdělení, které S t a c h e navrhl, 
bylo by možno po novém prozkoumání palaeontologickém zcela dobře 
přijati. Spolehlivěji určeno je stáří pouze u vápenců nummuhtových 
přehojným výskytem. Orbitolites complanata I.., dosti charakteristickým 
pro svrchní lutétien. Podle toho možno se značnou pravděpodobností 
předpokladati, že stáří vrstev spodnějších, alveolinových spadá do lu- 
tétienu spodního; přechod je pak srozumitelný. 
Vápenec alveolinový má všechny vlastnosti vápence krasového. 
Neprávě jasné jsou dosavadní názory o následujících vrstvách. 
Jde o nepříliš mocné uloženiny šedého slinu, ostře odlišeného od sousedních 
vrstev, pokud mi je známo, a místem pěkně břidličnatého. Profil takový 
je odkryt na př. při pobřeží u mladých skal písčitých jihozápadně od 
zříceniny St. Cosmo, ale je bohužel právě v tomto bodě komplikován 
k stratigrafickému pozorování shlukem zlomů, které se tu křižují 
Neostrá je hranice těchto slínů a břidlic vůči nadloží více písKov- 
covitému; pouze vápnitost se uchovává, takže následují vápnité pískovce 
nebo písčité vápence, obsahující veliké množství zkamenělin Střídání 
slínů s pískovci, o němž se mluví v literatuře, je z části zaviněno tekto¬ 
nicky a to směrnými zlomy. V předpokladu prostých synklinál a antiklinál, 
jimiž se dosud vykládala stavba Krku, je ovšem těžko vysvětlitelno. 
Mocné poklesy působí, že jen na málo bodech po obou stranách údolí 
vystupují skály vápenců. Na mnoha místech všaK se s nimi jinak setkáme; 
zdi kolem vinic jsou skoro vesměs sestaveny z nich a obsahují pravé sbírky 
palaeontologické. NěKteré sestávají vlastně z pouhých tisíců nummu- 
litů (,,svrchní nummulitové vrstvy”) naproti zřetelně samostatné poloze, 
vystupující na př. při břehu mořském pod českým pensionátem ,,Dalibor”, 
kde jsou krásně zachované korále a spousty úlomků lastur nebo ježovek. 
I petrografický je tato poloha velmi význačná. Zajímavá je obrovská 
skořápka tamtéž nalezeného gasteropoda, pravděpodobně Cerithium (gi- 
XII. 
