kém písku). Šířka kanálku u nich dosahuje 3—5 mm , tloušťka stěn 2%— 
3 mm. Podélná žebra, pokrývající černé fulgurity, mají po celé délce roz- 
šířeniny, připomínající sukovatou hůlku. Na příčném lomu je patrný pa- 
prsčitý sloh. Souhlasí s Ch. Darwinem a Hartinge m, 8 ) že ful- 
guritová trubička in státu nascendi byla okrouhlá a většího průměru, 
ale potom ještě jsouc měkká smrštila se vlivem vnějšího tlaku kolem 
vzduchoprázdného prostoru, vzniklého průchodem blesku pískem. Tak 
také vznikla žebra. Tento výklad zdá se i mně pravděpodobným, aleje 
třeba jej doplnit názory G. P. Merrill a, 9 ) W. S. Bayleye 10 ) a 
F. Rutleye, 11 ) kteří se domnívají, že hřebeny mohou vzniknout tím, 
že se elektřina rozbíhá stranou podle toho, jak se mění vodivost sou¬ 
sedního písku. Podle mého názoru však je to příčina podružného rázu. 
Hlavní příčinou vytvoření žeber j e smrštění trubky v okamžiku vzniku; 
dle mého mínění dokazuje to, že hluboko ležící tenké trubičky bývají 
bez hřebenu a okrouhlé. Totéž se děje u tenkých trubiček, které obdr¬ 
žíme, necháme-li proskakovati jiskry pískem. Příčina je v tom, že tenké 
válcovité útvary pod týmž tlakem se tíže smršťují než tlusté; neboť je 
známo z fysiky, že poměrné zmenšení objemu dutého válce o vnitřním 
poloměru R 0 a vnějším poloměru R pod vnějším tlakem jest 
AF 0 5 -ia R 2 
V 0 E ' R 2 — R 0 2 
kde a jest koeficient Poissonův, E = modul Youngův. 
Rutley studoval fulgurity z okolí Griquastadu v jižní Africe. 
Fulgurity jsou pískové, jak ve formě úlomků obyčejných trubiček, tak 
i ve tvaru nevelikých chumáčků téměř bez vnitřního kanálku. To se zřejmě 
shoduje s chumáčky, které vůbec nemají kanálku, o nichž se zmiňuje ve 
své práci G. P. Merrill: ,,Jejich tvar je podobný tomu, jaký dostane 
roztavená hmota vylitá ze lžíce na zemi.“ Já sám jsem také našel takové 
útvary (kapky se skelnými ,,pseudopodiemi“) ve fulguritových ukázkách 
z Vigurovščiny u Kij eva a myslím, že j sou to výtvory vzniklé tam, kam 
se rozstřikl písek po úderu blesku. Zajímavý je nález v Zankendorfu 
u Vídně (srovn. Gilbertovy Annalen, Bd. LXXIV, S. 213). Zde byla na- 
8 ) M. P. H a r t i n g, Notice sur un cas de formation de fulgurites et sur 
la présence ďautres fulgurites dans le sol de laNéerlande. Publié par 1’Acad. Roy. 
Néerlandaise des Sciences. Amsterodam 1874 
9 ) G. P. Merrill, On fulgurites. Proceed. of U. S. Nat. Mus. 1886, vol. 
IX, p. 83. 
10 ) W. S. Bayley, A fulgurite from Waterville, Maine. Amer. Joum. of 
Sc., vol. XLIII, p. 327. 
n ) F. Rutley, On fulgurites from Monte Viso. Ouart. Journ of Geol. Soc. 
XLV, p. 60-66, 1889. 
Týž. On fulgurites from Griqualand West. Miner. Magazine 1894, X, Nro 48, 
p. 280, sq. 8 obr. 
XIII. 
