10 
Krystalické a usazené horniny na vrcholcích hor bývají roztaveny 
a často mají díry do jisté hloubky od úderů blesků. H ei m 17 ) na jednom 
vrcholku ze skupiny Sv. Gottharda odstranil všechny stopy roztavení 
způsobeného bleskem, a navštíviv po několika letech tentýž vrcholek, 
nalezl tam znovu stopy natavení. 
Zvláště podrobně popsal případy natavení andesitu na vrcholu Ma¬ 
lého Araratu H. Abich, 18 ) ale rozsah této stati nedovoluje širšího vý¬ 
kladu. Nej nověji uveřejnil pozorování o fulguritech písečných saharských 
a skalních pyrenejských A. Lacroix. 19 ) 
Zajímavo je, že blesky čárové nebo jiskrové, vytvářející při úderu 
do země fulgurity, mají spirálný chod v atmosféře. (H. Mache a E. 
Schweidler, Die atmosphárische Elektrizitát, 1909, S. 217.) V dů¬ 
sledku perspektivního zkreslení tím právě úkazem můžeme vysvětliti 
podivuhodný pohyb některých takových blesků (Schleifenblitze). Smyčky 
této nepravidelné spirály jsou ohromné ve srovnání s velikostí spirálných 
smyček písečného fulguritu. Tuším, že můžeme mluvit o „vzdušném 
fulguritu" nebo „atmosférickém fulguritu." Příčina je v tom, že při prů¬ 
chodu blesku vzduchem vzniká trubka s tak silným zředěním uvnitř, že 
v ní nastává výboj podobný jako je tomu v Geisslerových trubičkách 
nebo při severní záři. Poprvé byl tento zjev pozorován fotograficky na 
blesku Kaysrem a B. Waltrem, při čemž prvý z nich upotřebil 
fotografické komory rychle se otáčející. 20 ) 
Takový vzdušný fulgurit j e charakterisován nej en velmi malým vnitř¬ 
ním tlakem plynu, ale i jeho temperaturou, stupněm ionisace, chemic¬ 
kými pioměnami (třaskavý plyn, kyselina dusičná), je schopen existence 
ovšem jen po velmi krátký čas. Tím zajisté se vysvětluje, že někdy jako 
stopa po blesku v atmosféře může zůstati velmi krá + ce trvající světelné 
záření. Výbuch třaskavého plynu, vzniklého ve vzdušném fulguritu, je dle 
Trowbridge příčinou hromu. 
Uhodí-li blesk do stromu, obchází nezřídka kmen spirálně; o tom 
dovíme se více z prací jednajících o chorobách rostlin (poranění stromu), 
zvláště v krásné práci P. Sorauer a. 21 ) Spirálný chod blesku po stromě 
vysvětluje spirálním rozložením rostlinných vláken. Na výkresu v jeho 
práci je zobrazen dub poražený bleskem. Dle vzhledu byl vysoký asi 
23 m, a úder podle obrázku, kde začíná spirála, stihl jej asi v 16 m \ýšky 
od země. Na těchto 16 m připadají tři plné závity bleskové spirály. Jinými 
17 ) A 1 b. H e i m, Notizen uber Wirkungen des Blitzschlages auf Gesteine. 
Jahrb. d. S. A. G., XXI, S. 342-357, s obr., 1886. 
18 ) H. A b i c h, Sitzber. d. Akad. der Wiss. Wien 1876, Bd. LX, I. Abt., 
S. 155. 
19 ) AI. Lacroix, Bull. soc. íran 9 . de Minér. XXXVIII (1915), 188—198. 
20 ) Walter, Annalen der Physik 1908, Bd. XIX, S. 1042, tab. V. 
21 ) Sorauer, Handbuch der Pflanzenkrankheiten, Berlin 1909, Bd. III, 
S. 479 — 497. Tam je i příslušná literatura. — Stáhl, Die Blitzgefáhrdung der 
verschiedenen Baumarten. Jena 1912. 
XIII. 
