13 
proud, jakým se jeví býti blesk). Tento duchaplný výklad, potřebující 
ještě důkazu, je-li správný, mohl by podle mého mínění vysvětlit vznik 
spirály fulguritů různého směru na severní a jižní polokouli zemské, jak 
tomu bývá i u cyklonů a anticyklonů. Ovšem magnetické pole zemské 
samo o sobě je příliš slabé, a tudíž můžeme vytvoření spirály vysvětlovat 
pravděpodobně vzájemným působením statického a dynamického pole 
vytvořeným bleskem samým: zde vznikají mohutná pole magnetická. Je 
však také možno, že ohnutí bývá způsobeno 
prostě nehomogenitou prostředí. 
R. 1905 jsem publikoval práci o svých 
pokusech o umělém vzniku fulguritů. 27 ) Pokusy 
byly prováděny v elektrotechnické laboratoři 
kijevského ústavu techniky za laskavé účasti 
A. V. Krukovského. Střídavé proudy 
vysokého napětí, jichž jsme používali, měly 
60—80 tisíc volt; spojení trvalo několik vteřin; 
při každém pokuse dělalo se obyčejně několik 
takových spojení. V první sérii pokusů vzal 
jsem bílý křemitý písek středního zrna (průměr 
zrn 0T—0T5 mm). Nejzdařilejši byl pokus, při 
kterém se rozestřel písek na tlustou skleněnou 
desku ve val vysoký asi 5 — 6 cm a dlouhý 
15—20 cm. Elektrody ve formě drátů se zasu¬ 
nuly do obou úzkých kraj ů válu tak, aby se 
nedotýkaly skla a proud mohl jiti směrem po¬ 
délné osy. Ukázalo se opravdu nevyhnutelným Obr. 3. 
smočit zlehka hřeben válu vodou (vodivá Uměl ý P ísečn Ý hůgurit. 
cesta), jelikož v opačném případě nastával 
klouzavý výboj po skle a tu se vytvořila ve skle rýha naplněná 
jakýmisi perličkami z roztaveného skla (srovn. údaje Bonneyovy 
u fulguritů andesitových z And), k nimž se přitavily sousední části písicu 
a jen zřídka kdy vznikl trubkovitý fulgunt z čistého písku. V prvním 
případě vznikl rozvětvený fulgurit, jehož větve se scházejí v místech, 
kde proud vchází a vychází. Na skleněné destičce vzniká fulguritová síť, 
která je ke sklu přitavena jen na několika málo místech. 
Tyto umělé písečné fulgurity jsou až k nerozeznání podobny při¬ 
rozeným. Kromě oblých tenčích větviček (trubiček) bývají i tlustší větve 
s žebry. Obojí mají spirálný chod. Největší tloušťka hranatých trubiček 
je 4 mm, obyčejná tloušťka oblých 1 —T5 mm. Sem tam bývají trubičky 
rozšířeny asi tak, jako křečovité žity. Barva vnější stěny fulguritů je našedle 
bílá, email, kterým jsou uvnitř potaženy, je mléčně bílý. Povrch i vnitřek 
27 ) P. N. Čirvinskif, Ob HCKycTBeHHbix $yjirypHTax. 3anHCKH KieBCKoro 06- 
mecTBa EcTecTBOHcnbiTaTejieň 1905, tom XIX, CTp. 139 — 144. 
XIII. 
