3 
ličnosti u arsenu schneeberského. Lupou nebo mikroskopem můžeme pozo- 
rovati lesk a drobně krystalický sloh i na kouscích již naběhlých, jelikož 
kysličník jest rozložen nepravidelně. Na čerstvém lomu lze stanovit ve¬ 
likost zrna mezi 0 03 a 0*06 mm. Zřetelná je štěpnost (0001), podle 
níž na lomu jest viděti jaksi lamelární sloh ; méně zřetelná je štěpjiost podle 
(01Í2). Na Čerstvém lomu arsenu schneeberského pozorujeme zcela týž 
obraz, jenom velikost zrn není tak stejnoměrná a dosahuje někdy až 0*2 mm. 
Tvrdost arsenu chodského odhaduji na 3 — 3%; ukázky naše i schnee- 
berské rýpají snadno štěpné plochy islandského vápence, ale přirozené 
plochy (0001), (lOlO) a (0112) kalcitu andreasberského vůbec ne, klencové 
plochy kongsberského stěží. 4 ) Vryp je tmavošedý, skoro černý. Hustota = 
= 5*78, určena hydrostaticky na 76 g hmoty při 29° C; je to tedy normální 
arsen a ne arsenolamprit, pro nějž se udává tvrdost 2 a hustota 5-3—5*5. 
Při zahíívání v zavřené rource obdrží se drobně krystalický nálet 
šedý při samé průbě 5 ),dále proužek nahnědlý s barvami náletovými a ještě 
dále tmivošedé neprůhledné zrcadlo „amorfního" arsenu. Všecky tyto 
nálety zahřívány snadno těkají. Při zahřívání v pincetě v okysličujícím 
plameni těká průba a ucházejí bílé páry česnekově páchnoucí, ale neza¬ 
paluje se, jak jest význačno pro arsenolamprit. V dusičnanu stříbrném 
pokrývají se kousky arsenu dendritickou korou stříbra. Antimon, vizmut, 
stříbro i zlato obvyklými kvalitativními metodami nedokázány; železo je 
přítomno ve stopách. 
Kalcity jenž provází arsen z Chodského dolu, je hrubozrnný (často 1, 
ale též až 3 — 4 cm); štěpné plochy bývají zlehka prohnuté. Dvojčatné 
rýhování je patrno zpravidla jen lupou. T = 3. H =2*74 při 28° (hydro¬ 
staticky určeno na 21*58 g). S tím souhlasí výsledek rozboru: 
čili 
Ca O 53*50 
FeO 2*73 
MnO 
MgO 0*06 
BaO, S:0 
C0 2 vypočteno 43*77 
100*06' 
CaC0 3 95*54 
FeC0 3 4*40 
MgC0 3 0*12 
100*00 
4 ) Jak známo, jeví kalcit velké rozdíly tvrdosti v různých směrech. Podle 
G. de Gotzena (Riv. Min. Crist. XXVI, 1901) jedna odrůda kalcitu blei- 
berského má tvrdost kazivce. 
5 ) Na těchto krystalcích možno rozeznati spojku dvou klenců; hojná jsou 
dvojčata, jaká zkoumal G. R o s e (v. H i n t z e, Handb. d. Min. I. 109). 
I* 
XIV. 
