3 
tío 2 
50*29% 
Molek. kvoc. 
0*615 
FeO 
38*16 
0*531 
Fe 2 0 3 
6*99 
0*044 
MnO 
0*27 
0*004 
MgO 
1*82 
0*046 
CaO 
2*62 
0*046 
Si0 2 
0*06 
0*001 
100*21 
Poměr molekulárních kvocientů jest 
(TiSi)0 2 : (FeMnMgCa)O : Fe 2 0 3 = 616 : 627 : 44 
čili přibližně:. 56 : 57 : 4, 
t. j. 56 RTi0 3 . FeFe 2 0 3 .3 Fe 2 0 3 . 
Uvážíme-li, že téměř všecky ilmenity obsahují Fe 2 0 3 v různém 
poměru kvantitativním, vidíme, že materiál analysy Dra Veselého 
byl téměř čistý minerál ilmenit, j ehož analytická data j sou vesměs v mezích 
čísel obdržených jinými rozbory ilmenitů. Zvláštností jest vysoký podíl 
kysličníku vápenatého, jejž předčí ze 100 rozborů uvedených v kompendiu 
H i n t z e o v ě 6 ) toliko ilmenit z Ben Bhreacu ve Skotsku (anai. č. XXXI.), 
obsahující podle rozboru F. Heddleova 3*14% CaO. To však je 
nerost druzový z paragenetické společnosti typu alpského. 
Od naleziště ilmenitů něco výše a dále k JZ, blízko místa ,,U Jo¬ 
sefa" (rozcestí jmenované cesty a cesty do Orlovic, s obrázkem sv. Jo¬ 
sefa) jsou blízko cesty ze Lhoty dvě jámy ve starých obvalech, z nichž 
severnější větší obsahuje kamení středně zrnité, tvrdé (T = 6%) a velmi 
křehké, celkové barvy černohnědé s dosti silným leskem skelným. Jednot¬ 
livá zrnka prosvítají světleji hnědě s odstínem do žlutává, vryp je na- 
hnědle bělavý. Hustota horniny kolísá v mezích 3 8 — 3 95. 
Ve výbruse hlavní, daleko převládající součástka se jeví býti ne¬ 
rostem ze skupiny olivínu ; jest charakteristickým způsobem nepravidelně 
rozpukán, beze zřetelnější štěpnosti, bezbarvě průhledný, s vysokým lomem 
světelným i vysokým dvoj lomem negativním a dispersí p>u jako u jiných 
dosud zkoumaných hortonolithů a u čistého fayalitu . Exponent lomu, ve všech 
průřezech a ve všech polohách vyšší než v jodmethylenu o % a = 1*740, 
taktéž svědčí pro totožnost s hortonolithem, jenž podle S. L. Pen- 
fieldaaE. H. Forbesa má nej menší lámavost světelnou a = 1*7684, 
dvoj lom negativní a dispersi p>u. 
Mimo hortonolith jest obsažena ve výbrusech jen v malém množství 
černá neprůhledná ruda železná, jíž jen nepatrný podíl se dá vytáhnouti 
magnetem; jest to tedy skoro veskrze ilmenit (a snad něco haematitu), 
6 ) Hintze, Handbuch der Mineralogie, I. str. 1876—1881. 
XVI. 
1* 
