5 
Hortonolithová facies gabbra pocínovického je zajímava tím, že tvoří 
odchylku od obecného pravidla, stanoveného J. H. L. V o g t e m 8 ) na 
základě četných analys olivinovců a isolovaných olivinů z vyvřelin od 
čistých dunitů až k pikritům, lherzolitům atd.: ukázalo se, že čím více 
převládá v magmatu silikát olivinový nade všemi ostatními součástmi, 
tím více se v něm posunuj e poměr obou isomorfních komponent ve prospěch 
Mg 2 Si0 4 a na újmu Fe 2 Si0 4 . V olivínech z pikritu porýnského a lherzo- 
lithu pyrenejského jest poměr Mg 2 Si0 4 : Fe 2 Si0 4 roven 3-7 a 5-7, v pěti 
olivínech z dunitů a saxonitů od 9 do 10. Zde však máme anchimonomine- 
rální magma velmi bohaté olivínovým křemičitanem, v němž dokonce 
orthosilikát železnatý silně převládá nad hořečnatým. Podmínku této 
úchylky je na snadě hledati ve vlivu ostatních chemických součástí vy¬ 
vřeliny, nevstupujících vůbec nebo vstupujících jen nepatrnými podíly 
ve složení převládajícího křemičitanu. Vogt sám [1. c. str. 25, x ) pod 
čarou] poukazuje na možnost, že v takových případech působí jiné 
sloučeniny železa, na př, magnetovec Fe 3 0 4 a že tedy směrem k vyvře¬ 
linám magnetovcovým nastávají i v peridotitech poměry odchylné. 
Srovnáme-li s tohoto hlediska obě analysy naší vyvřeliny s analy¬ 
sami peridotitů Vogtem sestavenými (1. c. str. 20—21), vidíme, že 
kysličníky hlinitý, železitý, vápenatý, sodný i draselný v obou našich 
analysách zůstévají v mezích oněch 43 analys; za to však naše analysa 
II. a tím více I. značně přesahuje maximální podíl 1*83 kysličníku tita- 
ničitého, vykázaný v č. 4 seznamu Vogtova, v amfibolickém pikritu z Mon¬ 
tany; a tato hornina má též minimální podíl MgO, 13*75, z něhož ještě 
velká část připadá na amfibol v hornině konstatovaný, který asi chová 
v sobě největší část nalezených 10-48% CaO. 
Ve shodě s geologickými poměry, t. j. s nedalekým vývinem ilme- 
nitové facie v témže hlubinném tělese vyvřelém, zdá se tedy hojnější 
příměs hmoty ilmenitové býti podmínkou odchylky od obvyklého poměru 
obou komponent olivínového silikátu v anchimonominerálním magmatu. 
* * 
* 
Tyto závěry potvrdil mi laskavě na můj dotaz prof. J. H. L. V o g t 
v Trondhjemu v dopise, z něhož uvádím: V peridotitech, v nichž se hro¬ 
madí pouze olivín, přibývá v tomto typicky Mg 2 Si0 4 na újmu Fe 2 Si0 4 , 
a to až do molekulárního poměru přibl. 7-5 Fe 2 Si0 4 : 92-5 Mg 2 Si0 4 . Hro- 
madí-li se však zároveň ilmenit a magnetit, jsou olivíny vesměs dosti 
bohatý Fe 2 Si0 4 , dokonce až do poměru asi 3 Fe 2 Si0 4 : Mg 2 Si0 4 , ba i nad to. 
Isolované olivíny z takovýchto hornin bohatých ilmenitem a mag¬ 
netovcem nebyly dosud podrobeny výzkumu optickému ani chemickému 
mimo jediný případ, zde zmíněný níže (3 d); že však hornina zde po¬ 
psaná má mezi nimi své analogie, o tom svědčí shoda celkových analys 
8 ) Vogt, Uber anchi-monomineralische und anchi-eutektische Eruptivge- 
steine. Videnskab-Selskabets Skrifter I, 1908, No. 10, zvi. str. 4—5, 15—16,19-25. 
XVI 
