6 
některých takových vyvřelin, na něž mne prof. V o g t laskavě upozornil 
a jež z části cituje též ve starším svém pojednání: 9 ) 
SiO a 
Ti0 2 
ai 2 o 3 
Fe 2 0 3 
FeO 
MnO 
MgO CaO 
Alk. 
p 2 o 5 
H 2 0 Souč. 
1 a 
27-10 
7-80 
4-15 
11-54 
37-00 
0-88 
11-77 0-36 
— 
— 
- 100-60 
1 b 
29-08 
3-16 
3-28 
5-00 
44-58 
0-40 
11-95 0-76 
0-82 
- 
0-39 99-42 
2 10 ) 
27-71 
2-69 
2-92 
21-80 
15-70 
0-22 
17-98) (5-83 
0-19 
— 
4-05 100-40 
3 a 
20-89 
9-57 
6-93 
17-81 
26-04 
— 
15-65 0-96 
sl. 
2-71 100-56 
3 b 
19-98 
9-76 
6-75 
19-25 
21-42 
0-40 
16-83! - 
sl. 
4-77 99-16 
3 c 
20-85 
9-93 
5-55 
45-62 
- 
16-49 0-73 
— 
— 
- 99-69 
3d n ) 
22-35 
10-11 
5-26 
14-05 
1 28-84 
0-43 
16-10 1-17 
0-54 
0-02 
0-42 100-74 
4 
21-25 
6-30 
5-55 
43-45 
0-40 
18-30 1-65 
— 
0-13 
2-60 99-66 
1 a—b hornina ze Lhoty u Pocínovic. 
2 =h. z Caribou, Boulder Co., Colorado, anal. G. Steiger, hor¬ 
ninu jako „magnetite peridotite" popsal E. S. Bastin; uvedeno v H. S. 
Washingtonových „Chemical analyses of igneous rocks,“ U. S.. 
Geolog. Survey Professional Paper 99 (1917), str. 742—3. 
3 a—d hornina z Iron Mine Hill, Cumberland, Rhode Island. 
3 c původní analysa M. E. Wadsworthova „cumberlanditu,“ 
jejž V o g t 1. c. charakterisuje jako „titanoinagnetitoliviniť'; 3 d no¬ 
vější analysa téže horniny (C. H. Warren); 3 ab produkty přeměny 
cumberlanditu, s převahou nerostu chloritického ve 3 a a serpentinu ve 
2>b. Olivin čerstvého cumberlanditu byl isolován a rozborem prokázán 
jako hyalosiderit 2 Mg 2 Si0 4 . Fe 2 Si0 4 . Hortonolith zjistil Palache na 
žilách, tyto produkty přeměny prostupujících, s aktinolithem a klinochlorem. 
4 =Vogtův titanomagnetitspinellit ze známého magmatického lo¬ 
žiska rud železných Tabergu ve Švédsku. Horninu tu mi laskavě zaslal 
prof. Quensel. Má olivinovou součástku opticky negativní. 
Naše horniny mají v této řadě maximální procento kysličníku že- 
leznatého a minimální hořečnatého při téměř maximálním podílu kyslič¬ 
níku křemičitého a nízkém obsahu titamČitého, hlinitého, vápenatého a 
alkalií; ze všeho toho jasně plyne jejich přiblížení k monominerálnímu 
složení olivínovému a převaha orthosilikátu železnatého nad hořečnatým. 
9 ) J. H. L. V o g t, Weitere Untersuchungen uber die Ausscheidungen von 
Titan-Eisenerzen in basischen Eruptivgesteinen. Zeitsch. f. prakt. Geologie IX (1901), 
analysy na str. 16. 
10 ) Mimo uvedené položky ještě 0'22 C0 2 , 0.04 S, 0.05 CoO, sledy BaO a SrO. 
u ) Dále též 018 V 2 O s , 0'02 C0 2 , 0-38S, 0*71 Zn, 0*08 Co + Ni, sledy Pb. 
• XV i. 
