3 
spalovala vodík, jenž mohl snad diffusí vniknouti do trubice kyslíkové. 
Odtud procházel kyslík v trubici L přes zrnka louhu draselného a ko¬ 
houtem K p vcházel do systému, kde znovu se sušil, jsa ve stálém styku 
s fosforpentoxydem v recipientu R. Rameno vodíkové spojeno bylo troj- 
cestným kohoutem K x jednak s otevřeným pomocným manometrem M v 
a ^litrovým recipientem R m , jednak přes kohout K 2 s dlouhým vedením 
k rozvodu T ; k témuž ústila spojka od kohoutu K v zajištěného rtuťovou 
uzávěrkou U z a vývěva olejová s Gaedeho vývěvou rtuťovou. Celá ap- 
paratura provedena byla ze skleněných trubek, jež byly do sebe zapuštěn}^ 
a slepovány piceinem. Všechny kohouty mazány byly kaučukovým mazem 
Traversovým a kohouty měrného systému opatřeny nad to rtuťovým 
těsněním. Správné utěsnění celého systému vyzkoušeno bylo tak, že celý 
systém byl vyčerpán až na napětí nasycených par roztoku KOH sou¬ 
časným odssáváním jak přes kohout K v , tak přes kohout K 2 , při čemž 
hylo nutno opatrně regulovati odssávání manipulací na kohoutech K v 
K 2 , K z , aby hladiny louhu ve voltametru zůstávaly v téže výši. Pak 
vyčkáno bylo při uzavřených kohoutech K 2 a K v 24 hodin a stav v sy¬ 
stému nesměl se změniti, zejména hladiny roztoku musely zůstati přesně 
v téže výši. Pak kohout K z byl uzavřen, troj čestná trubice T byla na- 
hražena bezprostředním spojením od kohoutu K v k vývěvám a celý systém 
až ke kohoutu K z byl vyčerpán na tvrdé vakuum Rontgenovo, jež zjišťo¬ 
váno bylo výbojovou trubicí E. Když i toto vakuum udrželo se po dobu 
24 hodin, upraveno bylo spojení, jak je na obraze vyznačeno, a započato 
bylo s plněním. Ve voltametru U vyrobeno bylo tolik plynů až byly pod 
tlakem 1 atmosféry. To bylo možno tak, že vodík byl zvolna kohouty 
a K 2 odssáván. Kohoutem K z byl pak pomalu za současného vývoje vpouštěn 
kyslík do systému a ihned zase odssáván. K tomu zvolena nejkratší cesta 
a ostatní části systému byly příslušnými kohouty odpojeny. Po nějaké 
1* 
XVII. 
