s přímkou J 1 J 2 , pak kuželosečka, která se přímky J 1 J v bodě na P K/ 
dotýká a oskuluje p v bodě P, má v bodě tomto s křivkou p dotyk 
řádu třetího. 
Známe-li ještě bod K 2t sestrojíme na K x K 2 bod K 2 tak, aby 
(K<y K 2 K 2 ) = — 3, když značíme V bod, v němž K x K 2 a tedy i P K protíná 
J 1 J 2 ) dále vedeme bodem K 2 přímku g tak, aby její průsečík a průsečík 
přímky P K x s přímkou J x J 2 byly od sebe body J v J 2 harmonicky od¬ 
děleny. Protne-li g přímku K{ V v bodě N, pak přímka K N protíná P K' 
v bodě O, a kuželosečka, která oskuluje p v bodě P a pro niž jest O pólem 
přímky hh, má s p v bodě P dotyk řádu čtvrtého. 
Boa 0 obdržíme též, když ke kuželosečce stanovené tečnami KP, 
P K x , K x K 2f K 2 K a J X J 2 vedeme další tečnu bodem, v němž g protíná 
přímku J x J 2 . Tečna ta protíná P K x v bodě 0. 
Abychom správnost těchto konstrukcí seznali, odvoďme si k útvarům 
zde uvedeným útvary kollinearní tak, aby bodům J X J 2 příslušely body 
kruhové v nekonečnu, čímž přejdeme ke konstrukci dříve odvozené. 
XVIII 
