3 
Na skalách nenalezneme žádných vlastních lithofytú. Ve štěrbinách 
skalních tvoří husté trsy Deschampsia jlexuosa a Polypodium vulgare, dále 
ojediněle vyskýtá se Sedům maximum, Impatiens noli tangere, Chelidonium, 
křovitý jeřáb, dále Acer pseudoplatanus, Sambucus nigra, dále různé druhy 
rodu Rubus, a na jediném místě na severní stěně ve stinné štěrbině též 
Nephrodium spinulosum. — Ještě chudší jsou nízké skalky směrem k Vel¬ 
kému Modřenci ukryté v lese. Jejich isolovanost a nevýživná disgeogenní 
hornina jsou nepopiratelně příčinou chudé vegetace jejich. 
Tři Kopce (660 m) i Baba (639 m) mají své vrcholy porostlé buči- 
nami, převážnou většinou velmi chudými na podrost. Tu a tam setká¬ 
váme se s vlhčími místy, s malými mokřinami s větší insolací, kde 
roste hojně Juncus effusus, Scirpus silvaticus, Deschampsia caespitosa, Hy¬ 
pericum acutum, Potentilla tormentilla, Impatiens noli tangere, Chryso- 
splenium alternifoliům, Galium uliginosum, Cirsium palustre etc., jinde 
(mezi -o - 660 a -o- 581 směrem od Kamenných Vrat ku Babě) kromě uve¬ 
dených též Carex maxima, C. remota, C. silvatica, C. muricata, Hypericum 
maculatum, Epilobium obscurum, Primula elatior, Glechoma hederacea, 
Myosotis palustris, Symphytum officinale, Stachys silvatica, Gnaphalium 
silvaticum etc. — Na světlinách sdružují se typy bučinné, které v těchto 
místech bohatě kvetou, kdežto v hustých bučinách tytéž druhy netvoří 
nikdy květů (na př. Prenanthes purpurea, Senecio Fuchsii etc.). 
Místy mezi bučinami vyskytuj i se malé poloxerofilní loučky, 
původní, s četnými travinami (Cynosurus cristatus, Festuca rubra, F. ovina, 
Bríza media, Dactylis glomerata, Poa trivialis, P. praiensis, místy též Nardus 
stricta), jejichž zeleň zdobena jest květy mnohých bylin (na př. Dianthus 
deltoides, D. Armeria, v jediném exempláři též D. Hellwigii, Stellaria 
graminea, Ranunculus acer, Viola canina, Lotus corniculatus, Agrimonia 
eupatoria, Pimpinella saxifraga, Linaria vulgaris, Gentiana cruciata, Galium 
cruciata, Campanula patula, Centaurea jacea, Leontodon hispidus, Chrysan- 
themum leucanthemum, etc.). 
Zcela jiného rázu jsou paseky, které míjíme při výstupu na ,,Babu,“ 
jež zde ve výši 600 m n. m. se do značné míry odchylují od pasek v pásmu 
vysokokmenných hájů. Ku druhům oběma typům pasek společným, jednak 
význačně pasekovým (na př. Calamagrostis epigeios, Veronica officinalis, 
Sonchus laevis, Gnaphalium silvaticum, Senecio silvaticus, S. viscosus, Cir- 
sium arvense, C. lanceolatum etc.), jednak stráňovým a lučním (na př. 
Poa trivialis, Dactylis glomerata, Agrostis alba, A. vulgans, Deschampsia 
caespitosa, Phleum pratense, Agropyrum repens var. glaucum, Lathyrus 
pratensis, Dianthus Armeria, Armeria vulgaris etc.) přistupují zde ještě 
prvky více méně bučinné, vyskytující se na pasekách bukových lesů pře¬ 
vážnou většinou jen v pásmu bukovém (na př. Festuca gigantea, Bromus 
asper, Brachypodium silvaticum, Molinia altissima, Carex pilosa, C. muri¬ 
cata, Rubus idaeus, Hypericum montanum, Galium cruciata, Asperula odo- 
rata, Stachys alpina etc.).—Na starších pasekách tvoří mladé buky místy 
XXVIII. 
1* 
