5 
družně vystupujícími druhy: Arům maculatum cop. 1 a Euphorbia amygda- 
loides cop. 1 . 
Z druhů celkem rozšířených v lesích, svojí fre¬ 
kvencí však pro bučiny význačných, náleží do skupiny evrop¬ 
ských mezothermofytů: Mercurialis perennis cop. 2 , Galeobdólon 
luteum cop. 2 , Pulmonaria officinalis var. maculata cop. 2 a Galium Schul- 
tesii cop. 2 . Do skupiny cirkumpolárních prvků lesních: 
Nephrodium filix mas sp., Athyrium filix femina cop. 1 , Dryopteris Linné- 
ana cop. 1 , Carex silvatica cop. 1 , Oxalis acetosélla cop. 1 . Mezi eurasij ské 
mezothermofyty z této kategorie podrostu náleží toliko Viola 
silvestns sp.; mezi evropsko-sibiřské mezothermofyty 
náleží: Ranunculus lanuginosus cop. 1 , Lamium maculatum sp. a Senecio 
Fuchsii cop. 3 . Evropsko-alpinské prvky jsou zastoupeny zde toliko dvěma 
druhy: Carex maxima sol. a Stachys alpina cop. 1 . Prvky meridionální, 
orientální a pannonské v této kategorii podrostu chybějí. 
Zplevelů pro bučiny význačných, které ve zmíněných bukových 
lesích nalezneme, náleží evropským mezothermofytům Lac- 
tuca muralis cop. 2 , eurasij ským mezothermofytům Geranium 
Robertianum cop. 2 , a kosmopolitům Urtica dioica cop. 2 . 
Z druhů, které jen podružně v uvedených b u č i n á c h 
vystupují, pro bukové lesy význačné nejsou, náleží 
evropským mezothermofytům: Rubus hirlus sp., Campanula 
trachelium sp., Phyteuma spicatum sp.; cirkumpolá rní prvky 
lesní jsou zastoupeny v teto kategorii podrostu druhy: Carex muricata 
sp., Polygonatum multiflorum sp., Maianthemum bifolium sp., Adoxa mos - 
chatellina sol., Circaea alpina sol. Mezi eurasijské mezothermo¬ 
fyty náleží z této kategorie podrostu: Brachypodium silvaticum sp., Epi- 
pactis latifolia sp., Stachys silvatica sp.; mezi evropsko-sibiřsKé 
mezothermofyty náleží: Carex digitata sol., Paris quadrifolia sp. 
a Epilobium montanum sp. Meridionální prvek zastoupen jest 
v této kategorii podrostu toliko jediným druhem: Parietaria officinalis 
sp. (místy cop. 3 -greg.). — Sisymbrium strictissimum, které místy se také 
v bučinách vyskýtá, do útvaiu bučin nenáleží. 
Srovnáme-li nyní všechny prvky podrostu bučin z uvedeného území, 
vynikne nám veliký rozdíl útvaru bučin a útvaru hájů a travnatých strání. 
Kdežto v hájích na stráních převládají v území M. Karpat prvky pan¬ 
nonské, orientální, meridionální atd., jsou v útvaru bučin dominující 
prvky evropské, cirkumpolární, eurasijské a evrop¬ 
sko-sibiřské, vesměs v druzích mezothermofilních. 
Nej zajímavější lokalitou celého hřebenu Vysoké jsou vrcholové 
skalkyvápencové, které od nej vyššího místa hory obloukem pro¬ 
vázejí hřeben, jednak směrem severovýchodním, jednak západním ku 
loveckému zámku „Vývratu." Jejich květena jest naprosto odchylná od 
veškeré vegetace, kterou nalézáme na vrcholech i na skalách jižně a jiho- 
XXVIII- 
