2 
Metoda tato vzbudila v kruzích odborných velikou pozornost a hoj¬ 
ného používání, ježto tím vyvolávání zvláště desek panchromatických 
bylo velice usnadněno a kontrola umožněna. Je pochopitelno, že byla 
věnována nejprve pozornost stránce praktické a teprve v druhé řadě 
teoretické. Nápadný byl především zjev, že některé vývojky zvláště hydro- 
chinonová vyvolávají s velikým urychlením. Přesnější data nebyla však 
dosud podána. Kdo pracoval touto metodou, musil si povšimnouti, že 
u některých druhů vývojek mění se gradace i hustota desky. Tomuto 
zjevu byla dosud věnována malá pozornost. Jen jedno měření na metolu 
a hydrochinonu je konáno od W. Ermena (British Journ. of Photo, 
1921, str. 445), systematicky však pro všechny vývojky měření dosud 
konána nebyla. 
Proto podjal jsem se úkolu stanovití kvantitativně vliv vyvolávání 
fenosafraninem na gradaci a hustotu desek proti vyvolávání obyčejnému 
a výsledky této práce sděluji v následujícím, aniž bych chtěl zatím, přes 
to, že je to velmi lákavé, z těchto výsledků odvoditi další teorie, poně¬ 
vadž myslím, že pro takovou složitou věc nemáme dosud dosti poznatků 
a zkušeností. 
Pro pokusy, které by se daly navzájem srovnávati, bylo nutno 
zhotoviti stupnice pokud možno za stejných podmínek. Po několika po¬ 
kusech bylo použito stupnice intensitní, jež byla zhotovena empiricky na 
fotografické desce, a jako konstantního zdroje světelného použito Schei- 
nerovy benzinové lampy, která pro podobné účely se velmi dobře osvěd¬ 
čuje. Byly exponovány desky 9x12 cm ve vzdálenosti 50 cm od lampy 
30 sec. Při této vzdálenosti jsou chyby v osvětlení pro desku 9x12 tak 
nepatrné, že nespadají v úvahu a můžeme předpokládati, že celá deska 
je stejnoměrně osvětlená. Deska pak. rozřezána na proužky 2 cm široké 
a vždy dva použity ku pokusům; jeden jako kontrolní, druhý pokusný. 
Ku kvantitativnímu proměřování použito jednak Martensova po- 
larisačního fotometru pro jemné odstíny, jednak Goldbergova 
densografu, který se pro rychlá měření zvláště dobře osvědčuje. Celkové 
výsledky pak naneseny jak obvykle do sítě koordinátové, kde na ose 
absciss jsou exposice — zde díly stupnice — na ose ordinát pak příslušné 
optické hustoty vyjádřené dekadickým logarithmem opacity. 
Při praktickém provádění metody fenosafraninové doporučuje se 
jednak koupati předem desku v zředěném roztoku fenosafraninu 1 : 2000 
po dobu jedné minuty a pak vyvolávati, nebo přidati fenosafranin přímo 
do vývojky. Obou způsobů bylo použito. Při druhém však ukázalo se, 
že všechny vývojky, které obsahují skupinu OH samotnou, srážejí feno¬ 
safranin, který jako barvivo zásadité snad nesnáší se s kyselou skupinou 
fenolovou a nehodí se tedy pro pokusy. Při vývojkách, které fenosafranin 
nesrážejí, byly konány pokusy oběma způsoby, při proměřování však uká¬ 
zalo se, že není žádného zásadního rozdílu pokud se týče gradace a hustoty 
XXIX. 
