7 
VIII. Edinol. 
Složení vývojky: Voda 1000 cnfi, siřičitan sodný kryst. 50 g, edinol 
5 g, uhličitan sodný kryst. 50 g. Celková gradace je měkčí v dosti značné 
míře, hustota menší. Působení KBr při větším množství (0 1%) patrno. 
Jako u rodinalu a metolu jeví se zpoždění vyvolávání a sice dosti značně. 
Edinol nesráží fenosafranin a při vyvolávání za přísady fenosafra- 
ninu chová se podobně jako dříve jmenované vývojky. Gradace je měkčí, 
avšak méně význačná, rovněž zpoždění není tak veliké. 
IX. A m i d o 1. 
Složení: Voda 1000 cm 3 , siřičitan sodný kryst. 50 g, amidol 5g (bez 
alkalií). Vývojka tato sama působí jak Liipp o-Cramer dokázal, 
jako slabý desensibilator. Dalo se tedy očekávati, že rozdíly ve vyvo¬ 
lávání budou značné, což se též potvrdilo. Gradace je značně měkčí ve 
všech částech stupnice a sice tím větší, čím déle se vyvolává. Přísada 
KBr má značný vliv. Čím více KBr přidáváme, tím je rozdíl patrnější. 
Jako u ostatních rapidních vývojek jeví se i u této zpoždění při vyvo¬ 
lávání a sice velmi značné. 
Tato vývojka sráží fenosafranin a nedá se tedy zkoušeti metoda 
vyvolávání za přísady fenosafraninu. Srážení bylo pozorováno u všech 
vývojek, které mají pouze skupinu OH. Přistupuje-li k této ještě jiná 
skupina, fenosafranin se nesráží. Proto je podivno, že amidol, který má 
vedle jedné skupiny OH ještě dvě skupiny NH 2 , fenosafranin sráží, když 
paraaminofenol jen s jednou skupinou NH 2 tak nečiní. Snad hraje zde 
jistou úlohu to, že amidol k vyvolávání používaný je vlastně chlorhydrát 
diaminofenolu a že skupina HCl je příčinou srážení (HC1 sráží fenosafranin). 
Nebylo mně dosud možno zaopatřiti si čistý diaminofenol, abych mohl 
tuto věc z jisti ti. 
X. Metol-hydrochinon. 
V praksi se velmi často kombinují některé vývojky dohromady, 
zvláště se užívá kombinace metol-hydrochinonu. Bylo zajímavo zkoumati, 
jak tato kombinace se bude chovati při vyvolávání fenosafraninem. Za 
tím účelem byla připravena vývojka normálního složení s proměnným 
množstvím metolu a hydrochinonu. Byly voleny 3 kombinace. V prvé 
byl poměr metolu k hydrochinonu jako 4 : 1, v druhé 1 : 1 a v třetí 1 : 4. 
Ve všech třech byly vyvolávány proužky jednak normální, jednak koupané 
jako dříve v roztoku fenosafraninu různě dlouho. Rovněž byla zkoušena 
přísada KBr a sice značnější množství (0 2%). Gradace ve všech třech 
případech je měkčí než normální, avšak ne v takové míře jako u samot¬ 
ného hydrochinonu. Rozdíl mezi jednotlivými kombinacemi není příliš 
značný. Kde je metolu nejvíce, tam je rozdíl nej menší; s postupujícím 
množstvím hydrochinonu je rozdíl poněkud větší. Spíše však odpovídá 
XXIX. 
