7 
Hg(C 6 H 5 ) 2 : 1-1933 g difenylortuti spáleno 25 cm 3 konc. HN0 3 a 8 g KMn0 4 . 
S podíly reakční kapaliny provedeny tři titrace i nalezeno 
a) 0-1265 g rtuti proti theoretickým 0-1254 g 
b) 0-1888 g rtuti proti theoretickým 0-1882 g, 
c) 0-1255 g rtuti proti theoretickým 0-1254 g. 
I zde se tudíž methoda naše plně osvědčila. 
Příklad 4. — Zkoušeno zde, stačí-li oxydační směs Marie-ova i k roz¬ 
rušení odolných heterocyklů, jakým jest na př. jádro pyridinové. Aby¬ 
chom to zjistili, analysovali jsme rtuťnatou sůl jedné z kyselin pyridin- 
karbonových, totiž kyseliny chinolinové. 
Sůl ta není dosud v literatuře popsána, i bylo nutno teprve ji při¬ 
pravit!. Za tím účelem rozpuštěna kyselina chinolinová za horka v nej- 
menším množství vody a ke vroucímu roztoku přidáván čerstvě sražený 
kysličník rtuťnatý, pokud vcházel v roztok. Malý přebytek jeho rozpuštěn 
přídavkem trochy chinolinové kyseliny. Roztok vyloučil ochladnutím chino- 
linan rtuťnatý v podobě nahnědlé moučky těžko rozpustné, jež odssáta 
a vysušena na pórovitém talíři. 
K rozboru vzato 0,4029 g preparátu na vzduchu vysušeného i na¬ 
lezeno v něm (po oxydaci) třemi titracemi 36-34%, 36-65%, 36-41%, čili 
průměrem 36-57% rtuti. Nález ten ukazuje, že analysovaný preparát jest 
kyselým chinolinanem rtuťnatým s 1 mol. H 2 0: 
/\/CO,\ /\/C0 2 H 
I I >Hg . I I 
\/\co/ \x\co 2 h 
N N 
h 2 0 
jenž vyžaduje theoreticky 36-42% rtuti, kdežto ostatní možné chino- 
linany rtuťnaté mají složení valně odlišné: 
/\/C0 2 
I I 
\/\co 2 
N 
/Hg 
/\/co 2X 
\/\co/ Hg 
N 
/ 
CO. 
\/\co 2 
N. 
/Hg 
H 2 0 
/\/co 2 h 
i I 
\/\co 2 h 
N 
theoreticky 54,86°/ 0 rtuti 
52,28% „ 
37,65% ,; 
Přímé sušení soli při 105° potvrdilo nahoře uvedený obsah 1 mol. vody, 
neboť 0-8010 g soli na vzduchu vysušené ztratilo při 105° celkem 0-0256 g y 
XXXV. 
