8 
což souhlasí výborně s theoretickým číslem pro monohydrát soli kyselé, 
jenž žádá ztrátu 0-0262 g. 
Příklad 5. — Analysován sulfokyanid rtuťnatý. 0 5699 g preparátu 
zoxydováno dle postupu Marie-ova a rtuťnatý roztok zředěn na konec 
v ]/ 2 litr. Ve 150 cm 3 roztoku toho nalezeno titrací 0-1067 g rtuti, což od¬ 
povídá 62-23% rtuti ve zkoumané soli, proti 63-33%, jež vyžaduje theorie. 
Se 100 cm 3 téhož roztoku rtuťnatého provedena kontrolní analysa váž¬ 
ková, jíž nalezeno 0-1123 g HgS = 0-0712 g rtuti, čili 62-46% rtuti, tedy 
tolik, kolik zjištěno bylo titrací. 
Příklad 6. — Podroben rozboru kapalný derivát merk.urorganický, 
totiž diethylortuť Hg(C 2 H 5 ) 2 . 0-2667 g preparátu rozloženo směsí Marie- 
ovou a v reakční kapalině určena rtuť titrací. Nalezeno tak 0-2052 g rtuti 
proti 0-2068 g, jež žádá si vzorec (C 2 H 5 ) 2 Hg. 
Stanovení rtuti v halogenderivátech anorganických i organických. — Jak 
přirozeno, nelze solí kuchyňskou titrovati roztoků takových merkurisolí, 
jež jsou ve vodném roztoku jen nepatrně ionisovány (HgCl 2 a pod.). Lze 
však titraci naši applikovati i na ně, srazíme-li rtuť v nich obsaženou 
sirovodíkem jakožto simík rtuťnatý, jejž zoxydujeme směsí kyselin du¬ 
sičné a sírové, načež titrujeme vzniklý Hg-- solí kuchyňskou. K pokusům 
svým užili jsme nej čistšího (Merckova) kysličníku rtuťnatého a postupo¬ 
váno vždy takto: Známé množství kysličníku rozpuštěno v kyselině solné 
a roztok sražen za chladu nadbytečným sirovodíkem, tak aby vznikla 
černá sedlina simíku rtuťnatého. Tato sfiltrována a promyta na filtru 
chloruprostém (Schleicher-Schůllově) vroucí vodou. *) Když jsme byli sirník 
rtuťnatý dokonale promyli (o čemž se ve filtrátě přesvědčíme dusičnanem 
stříbrným), vpravíme filtr i se sedlinou do baňky kjeldahlisační a za¬ 
hříváme s oxydační směsí 1 d. konc. HNO s a 2 d. konc. H 2 S0 4 tak dlouho, 
až se vše čiře rozpustí. Na to necháme vychladnouti, vlijeme do destil- 
lované vody a doplníme ke známce. 
Doklady: 
Užito 
HgO 
K rozpuštění 
vzato kyse¬ 
liny solné 
Filtr 
Nalezeno 
rtuti 
Theorie 
žádá 
rtuti 
Rozdíl 
a) 
0-1718 g 
15 cm 3 
obyčejný 
0-1573 g 
0-1591 g 
- 0-0018 
b) 
0-2203 g 
20 cm 3 
Schleicher- 
0-2038 g 
0-2040 g 
- 0-0002 
0 
0-1659 g 
15 cm 3 
s 
Schůllův 
0-1538 g 
0-1536 g 
+ 0-0002 
Jak zřejmo, 
dochází se k 
výsledkům 
výborným, užije-li se 
filtru chloru- 
prostého. Hodí se tudíž titrace chloridem sodným i k určování rtuti v jejích 
*) Promývá-li se studenou vodou, zbývá totiž něco chloru v sedlině, což má 
za následek znatelné snížení výsledků titrace. Týž následek má i užití obyčejného 
papíru filtračního, jenž není prost chloru. Skýtá-li užitý filtrační papír znatelný 
zbytek popele, jest dobře určiti v něm chlor a bráti nalezené číslo v počet. 
XXXV. 
