5 
Osazon glukosy. — Připraven na obvyklý způsob varem cukru s chlor- 
hydrátem zásady, octanem sodným a vodou. Odsátý produkt vymyt 
acetonem a přehlacen z fenetolu. Tvoří žluté krystallky, tající (za roz¬ 
kladu) konstantně mezi 225° až 226°. Nerozpouští se znatelně v methyl¬ 
alkoholu, etheru, benzolu, acetonu, jen obtížně v ethylalkoholu, snadno 
v pyridinu i v kyselině octové. 
Analysa: 0T983 g látky poskytlo spálením dle Dumasa 14-7 cw 3 N 
při 12° a 750 mm, což odpovídá 8-63% dusíku; theorie jest 8-32% 
Týž osazon získán též z fruktosy. (Nalezeno v něm dusíku 8-58%, 
theorie jest 8-32%.) 
II. Domnělý 3-4-d ibromfenylhydrazin Meyeruv. 
Jíž předběžné srovnání hydrazinu našeho se zásadou, již Mayer (Lieb. 
Ann. 272, 215/9) prohlašuje za 3-4-dibromfenylhydrazin, ukázala nespráv¬ 
nost jeho nálezů a vedla nás přirozeně k tomu, že jsme celou práci jeho 
pro kontrolu opakov ali. 
Postupov ali jsme přesně dle jeho předpisu pro bromaci acetonfenyl- 
hydrazonu, v němž byla nám hned od počátku nápadna ta okolnost, že 
zmíněný autor používal k zavedení 2 atomů bromu do molekuly hydra- 
zinové toliko 1 molekuly bromu, ač by reakce thecreticky vyžadovala 
2 molekul halogenu. 
Roztok 50 g čerstvě předestillovaného acetonfenylhydrazonu ve 250 g 
chloroformu cchlazen zevně ledem a připuštěno k němu z dělící nálevky 
a za míchání mechanického po kapkách celkem 55 g bromu (t. j. množství 
odpov ídající 1 mol. Br 2 ) rozpuštěného v e 100 g chloroformu. Reakční 
kapalina barvila se temně červeně a v ylučovala již během přidávání bromu 
sedlinu. Po 24hodinném stání směs, silně páchnoucí a dráždící oči k slzení, 
odsáta, a tuhý produkt zprvu promyt chloroformem, pák vyvařen v odou. 
Vešel tu z části v roztok, z části zůstal nerozpuštěn v podobě černého mazu. 
Roztok přesycen NaOH, vypadlá zásada (b. t. 95°—98°) znovu rozpuštěna 
ve zředěné HC1, čištěna spodiem a znovu sražena NaOH. Sedlina nyní 
získaná odsáta a p-řehlacena z ligroinu. Získány tak krystallky o bodu tání 
105° až 106°, jenž přehlacením z vody stoupl na 108° až 109°, aniž se 
další krystallisací měnil. 
Výtěžek byl 10 g a látka měla tyto vlastnosti: Z ligroinu nebo 
z vody přehlacena, tvořila krásné jehlice dlouhé, byla snadno rozpustná 
v alkoholu, etheru i horkém ligroinu, těžce ve vodě i petroletheru. Silně 
redukovala Fehlingovu kapalinu. Ležením na vzduchu záhy se barvila 
červeně a kazila se. Měla tedy vlastnosti, jakéž udává pro preparát svůj 
Meyer, jenom bod tání še opakovaným čištěním zvýšil o několik stupňů 
(Meyer pozoroval 104°). 
Analysa látky sušené nad H 2 S0 4 ukázala však, že to není dibrom- 
derivát, jak udává Meyer, nýbrž pouhý monobromfenylhydrazin: 
XXXVI, 
