10 
čtvrt hodině jevil roztok jakýsi var (ač měl teplotu pouze 8° C). Po půl 
hodině kapalina zhoustla a záhy ztuhla v kaši. Stalo se tak po přidání 
něco málo větší dávky bromu než co činí polovice užitého bromu. Kašo¬ 
vitá kapalina odsáta, při čemž zbylo na filtru asi 18 g produktu I. Červený 
filtrát poskytl po 2 y 2 hodinách malounko šupinek stříbrolesklých (pro¬ 
dukt B). 
Produkt I. byl slabě narůžovělý, místy prostoupen stříbrolesklými 
šupinkami. Rozkládal se při 140°. Rozpouštěl se dobře v ethylalkoholu 
(96%), v kyselinách (HC1, H 2 S0 4 , HN0 3 , CH 4 0 2 ), znatelně i ve vodě, 
etheru i benzolu. Varem s louhy rozkládal se v kapičky chladem tuhnoucí. 
Titrace jeho ukázala, že jest to bromhydrát aceton-monobromfenyl- 
hydrazonu: 0-2493 g látky rozpuštěno za tepla v 25 cm 3 kyseliny 
sírové (= 25-5 n /10 NaOH, / = 0-984), načež ztitrováno louhem sodným 
zpět, za užití fenoltfaleinu. Spotřebováno: 35-1 cm 3 nj 10 NaOH (/ = 0-984), 
z čehož vysvítá, že látka odštěpuje (35-1 — 25-5) . 0-984 cm 3 n /10 HBr, t. j. 
9-44 cm 3 uf 10 HBr. Theorie žádá sice pro Br. C 6 H 4 NH . N (HBr)=C (CH 3 ) 2 
o něco méně, totiž 8-01 cm 3 nl 10 HBr, ale vyšší o něco výsledek padá 
zajisté na vrub slabého znečistění soli produktem II. (šupinkami stříbro- 
bílými, jenž jest bezpochyby bromhydrát pouhého ^-bromfenylhydrazinu, 
t. j. látkou o větším obsahu HBr. 
Že nahoře uvedený bromhydrát obsahuje složku acetonovou, doká¬ 
záno i přímo tím, že vzorek látky předestillován s 12% kyselinou solnou 
a k destillátu přidáno louhu + joakaliumjodu. Vyloučila se okamžitě hojná 
sedlina jodoformu, na důkaz přítomného acetonu. 
Pro kontrolu připravili jsme ostatně bromhydrát aceton-/>-brom- 
fenylhydrazonu i uměle. Do chlazeného roztoku 4 g suchého hydrazonu ve 20 g 
CHC1 3 uváděn suchý HBr. Za krátko počaly se vylučovati hrudky žlutého 
produktu, jenž promyt CHC1 3 a vysušen ve vakuu, rozkládal se při 154/5° 
a choval se k rozpouštědlům zcela tak jako nahoře popsaný produkt I. 
Z filtrátu po látce té vylučovaly se během doby stříbrolesklé šupinky, 
' rozkládající se při 204/5°, jež odpovídaly vlastnostmi svými produktu II. 
S oběma produkty umělými provedena nahoře vytčená zkouška na 
zbytek acetonový; jak se dalo očekávati, dopadla kladně u látky odpo¬ 
vídající I., záporně u látky odpovídající II. 
Nahoře uvedená látka I. (bromhydrát aceton-/>-bromfenylhydrazonu), 
získaná bromací acetonfenylhydrazonu, přechází již při pouhém protřepání 
s vodou ve volný bromfenylhydrazon acetonu. Tento získán ve způsobě 
žluté látky b. t. 93°, jež po přehlacení z petroletheru tála mezi 93 a 94° 
a neměnila svého bodu tání dalšík rystallisací z alkoholu. Byla velice ne¬ 
stálá na vzduchu, záhy se kazila a mazovatěla. Proto analysována jen látka 
čerstvá, ve vakuu vysušená: 
0-2190 g látky dalo 0-3796 g C0 2 a 0-0996 g vody; 0-2203 g látky 
dalo 0-1824 g AgBr; 0-2023 g dalo spálením 22-1 cm 3 N při 14° a 749 mm. 
Nalezeno tudíž 47-29% uhlíku, 5-08% vodíku, 35-23% bromu a 12-60% 
XXXVI. 
