8 
délky jest negativní a v konvergentním světle jeví výchoz negativní ostré 
středné s velkým úhlem os optických a zřetelnou dispersí; stopa roviny os 
optických jest od délky úlomků uchýlena o 60^4°, dvojlom menší než 
u předešlých — ti odpovídají štěpnosti podle (010). Při kvantitativním 
stanovení indexů lomu methodou B e c k e h o nalezl jsem: 
p' = 1*63588 Y ' = 1-64316 
p = 1*636 y = 1*644 
a' = 1*61755 
a = 1-618 
Jak je viděti, souhlasí p a y úplně s hodnotami, udanými L ar¬ 
še n e m, difference je však u a. Za účelem kontroly jsem tento index 
stanovil několikrát vždy se stejným výsledkem. Počítáme-li úhel os opt. 
2 V a z indexů lomu, udaných Larsenem, ať tangentovou, ať cosinovou 
formulí, 19 ) docházíme k hodnotám úplně jiným, než L. udává. Zdá se nej¬ 
pravděpodobnějším, že se mu zde stal omyl — místo 1*609 mělo býti asi 
1*619. Ale poněvadž totéž nesprávné číslo je uvedeno též v tabulce str. 257, 
tedy je opravuji. 
Ale shoda mezi agnolithem a inesitem jest nejen ve vlastnostech 
fysikálních, ale i v jejich chování chemickém pokud se týče vody. De¬ 
hydrataci agnolithu studoval Breusing, konstituci inesitu snažil se 
rozřešiti F. Zambonini. Oba se shodují v tom, že je tu přítomna 
dvojí voda: část jí uniká do 200° — Breusing ji nazývá vodou krysta¬ 
lovou, ale podle novějších výzkumů Zamboniniho a velké řady 
jiných badatelů o zeolitech bude správnějším považovati ji za vodu ,,zeo- 
litovou", jejíž množství silně kolísá, jak upozornil již H a m b e r g, druhá 
část jest vodou konstituční. Názory o konstituci inesitu jsou u různých 
badatelů, kteří se touto otázkou zabývali, značně odlišné — zatím považuji 
za nej správnější vzorec Zamboniniho H 2 (MuCa) 2 Si 2 0 7 -\- 0*6H 2 O. Na jeden 
zajímavý zjev si dovoluji upozorniti: v literatuře existovaly určité rozpory 
v údajích o tavitelnosti agnolithu. Revidoval jsem je a shledal, že 
se před dmuchavkou šťávnický inesit lehce roztápí v hnědé sklo. Žíháme-li 
úlomek inesitu na platinovém plíšku v červeném žáru několik minut, tedy 
se rozpadá velmi brzy v prášek na povrchu zahnědlý. Napadlo mne, zkusiti 
jej opticky. K svému překvapení jsem shledal, že ani několikaminutovým 
žíháním na dmychadle se inesit úplně nerozruší, nýbrž vzniká nový nerost, 
opticky kromě lámavosti světelné velmi blízký amfibolům. Lámavost 
světelná značně stoupla (kolem 1'68), změnila se optická orientace (marně 
pátráme po výchozu ostré středné na štěpných lupíncích), ráz délky vesměs 
positivní, na (010) malý úhel zhášení. Současně objevuje se zřetelný pleo- 
chroismus mezi barvou růžovou ( || k délce) a zelenavě žlutou (J_ kdélce). 
Hnědé zbarvení jest způsobeno vyššími oxydačními produkty Mn. Jakmile 
se mi podaří opatři ti si potřebnou aparaturu, budu tyto zjevy, jež slibují 
přispěti k objasnění konstituce studované sloučeniny, sledovati kvanti- 
19 ) 1. c. 18 ) str. 10-11. 
XLI. 
