ROČNÍK XXII. 
TŘÍDA II. 
ČÍSLO 1. 
Charakterisace kyselin abietových a sylvových. 
Podává 
Dr. FERD. SCHULZ. 
(Předloženo Akademii dne 11. ledna 1913.) 
Seznal jsem, že krystallující kyseliny, připravené jednak z ame- 
r^ ' pryskyřice, jednak z oleje pryskyřicového, za určitých podmínek 
se oxydují kysličníkem vodičitým snadno v zplodiny, které jsou vesměs 
rozpustný ve vodě. Reakci sleduju dále, hodlaje z ní těžiti pro vyšetření 
chemické konstituce těchto kyselin, jmenovitě pro řešení zásadní otázky, 
zda jsou to deriváty hydrovaného fenanthrenu, jak soudí autoři 1 ) na 
základě poměrně násilných pyroreakcí a dehydrogenací sírou, či jsou-li 
to monokarbonové kyseliny diterpenu. 2 ) 
Řešení konstituce těchto látek, důležitých i průmyslově i s hlediska 
rostlinné biochemie, jest znesnadněno naprostou neurčitostí výchozího 
materiálu pracovního. Nepřihlížíme-li k publikacím starých autorů, které 
uvádějí hlavně jen přípravu a elementární rozbor, nacházíme v litera¬ 
tuře následující kyseliny abietové a sylvové, připravené z americké prys¬ 
kyřice: 3 ) (Viz tabulku.) 
O isosylvové kyselině Bischoffa a Nastvogla jsem dokázal, 4 ) že jest 
směsí amorfních kyselin a krystallované kyseliny W. Kelbovy; tato 
jest pak směsí pravot oči vých kyselin, z které opětovnou krystallisací 
jsem vyloučil kyselinu oleosylvovou. 
Vzhledem k nesrovnalostem, které se jeví v popisu ostatních uve¬ 
dených kyselin, 5 ) shledal jsem důležitým řešit i tyto otázky: 
1 ) O. Aschan: Alicyclische Verbindugen, 1905, p. 1110. 
2 ) C. A. Bischoff a O. Nastvogel. (B. Ber. 1890, 23, p. 1919.); B. Bruhn 
(Chem. Zeit. 1900, 24., p. 1106). 
3 ) Krom toho popsáno i mnoho kyselin z pryskyřice ruské, finské a z gallipotu. 
4 ) Věstník Král. Spol. Nauk 1911. 
5 ) Kyselina o rotaci \u '\p = + 37-9°, kterou popsal Valente (Atti deť Acad. 
Lincei 1884, I. p. 13), pochází z pryskyřice Bordeaux, a jest tudíž kyselina pimarová, 
a nikoliv abietová, jak bývá často chybně uváděno. 
Rozpravy: Roř. XXII. Tř. II. Č. 1. 
I. 
