8 
přecházejí v pravotočivé kyseliny pryskyřicového oleje/) považuji tuto 
methodu za nejméně způsobilou k přípravě čistých kyselin levotočivých. 2 ) 
Empirické vzorce kyselin. 
Literatura kyselin pryskyřicových vykazuje velmi mnoho rozborů 
elementárných, z kterých však kromě několika výsledků Levyho ne¬ 
možno určitě prokázati složení empirické C 20 H 30 0 2 , na které již starší 
autoři (Liebig, Laurent, Trommsdorff, Rose) usuzovali z genetické pří¬ 
buznosti těchto kyselin s terpeny. 3 ) 
H. Mach na základě přečetných rozborů elementárných navrhuje 
vzorec C 19 H 28 0 2 , který zastávají i Tschirch a Studer, Easterfield a Bagley 
a A. Endemann. 4 ) 
Naproti tomu A. Vesterberg (B. Ber. 40., p. 121) a Koritschoner 
(Z. angew. Chem. 20., p. 641) na základě titrace a P. Levý (1. c.) dle svých 
element, rozborů znovu hájí složení C 20 H 30 O 2 . 
Při posuzování výsledku elementárných rozborů nutno míti na 
paměti, že pryskyřicové kyseliny náleží k látkám, které při obvyklém 
způsobu analysy i při pečlivé práci neposkytují zcela spolehlivých vý¬ 
sledků v uhlíku, a že abietové a sylvové kyseliny absorbují na vzduchu 
ihned kyslík. 5 ) Při rozboru elementárném se mi velmi dobře osvědčil 
kysličník kobaltitý, navrhovaný A. Kurtenackerem (Z. anal. Chem. 1911., 
50., p. 548.) místo kysličníka mědnatého. 6 ) 
Spalováno vždy v proudu kyslíka, kysličník kobaltitý vyhřát v elek¬ 
trické peci na 700° C. Ke zkoušení této methody použil jsem kyselinu 
oleosylvovou, která nepohlcuje na vzduchu kyslík a nechá se sušiti při 
100° C. 
0,3529 g látky dalo 0,3107 g H 2 0 a 1,0280 g C0 2 
0,3082 g „ „ 0,2753 g H 2 0 a 0,8992 g C0 2 
I. 
II. 
Theorie C 20 H 30 O ; 
c 
79,4 
79,6 
79,39 
H 
9,8 
9,9 
10,02. 
0 Také v průmyslu nevyrábějí se již drahé kyseliny pryskyřicového oleje 
destillací, nýbrž vyhřátím pryskyřice do varu, čímž výrobní cena snížena na třetinu. 
2 ) Zahřál jsem 50 g kys. abietové o | a | 0 = •—-68-55 zvolna na 360° C a překry- 
stalloval z acetonu. Produkt měl | u \p = — 21-1°. 
3 ) M. A. Laurént (Ann. Chin? et Phys. 1837, 65., p. 324) dokonce velmi ná¬ 
silným způsobem upravuje své rozbory ,,acide sylvique" v souhlas s theorií pro 
C2oR3oC2- 
4 ) Chem. Centr. 1905, II., p. 251. 
5 ) Fahrion (Z. angew. Ch. 1901, p. 1197) upozorňuje, že nízké výsledky Ma¬ 
chových rozborů mohou býti zaviněny absorpcí kyslíka. 
6 ) Vyredukovaný kobalt hoří v proudu kyslíka, i jest nutno ke konci roz¬ 
boru proháněti velmi silný proud kyslíka, sic nassaje se louh do prvé U-rourky. 
I. 
