9 
Oproti tomu dostal jsem při spalování téhož praeparátu přes kys¬ 
ličník mědnatý jako nejvyšší hodnotu ze 7 rozborů 1 ) C 78-8 H 10-1. 
Methoda, kterou doporučují H. Simonis a F. H. Thies, 2 ) pro obtížně 
spalitelné látky se mi neosvědčila. 
Při rozboru použité pryskyřice touto methodou jsem nalezl: 
0,2241 g látky dalo 0,6428 g C0 2 
0,2108 „ „ 0,6034 g C0 2 
I. II. Methodou A. Kurtenackra 
C 78,2 78,1 78,7; 78,9. 
Kyselina abietová, sušená v proudu vodíka dala: 
Methodou Simonise a Thiese: Methodou A. Kurtenackra: 
0,2773 g látky — 0,7966 g C0 2 ; C = 78,4. 78,9; 79,2; 79,0. 
Příčinu těchto rozdílů shledávám v tom, že při met hodě Simonise a 
Thiese při počátečné reakci část zplodin vydestilluje na stěny baňky a tím 
unikne další oxydaci. Drobné kapky olejovité zůstávají na skle i po ukon¬ 
čení rozboru. 
Abych zamezil vliv absorpce kyslíka, sušil jsem krystally, odssáté 
z acetonu, ihned v proudu vodíka při 110—120° C a bezprostředně po vy¬ 
sušení a vychladnutí v proudu vodíka navážil jsem na několik rozborů 
současně. 
Rozbor použité pryskyřice typu J. (Při titraci na 1,0055 g pryskyřice 
v 100 ccm alkoholu spotřebováno 30-8 ccm NaOH, což odpovídá 93-3% 
kyselin abietových; zmýdelněním dle Kottstorfra spotřebováno na 
/yi 
1,0016# pryskyřice 6-5 ccm-— KOH = 98-8% kys. abietových.) 
A 
0,3006 g látky dalo 0,2715 g H 2 0 a 0,8672 g CO, 
0,2366 g „ „ 0,2128 g H 2 0 a 0,6847 g CO, 
I. II. 
C 78-7 78-9 
H 10,0 10,0 
Rozbor čisté kyseliny sylvové. b. tání 173° C; | a \ p = -- - 96-9; sušená 
v proudu vodíka. 
0,2040 g látky dalo 0,1841 g H 2 0 a 0,5926 g C0 2 
0,2229 g „ „ 0,1984 g H 2 0 a 0,6468 g C0 2 
1 ) Věstník Král. Spol. Náuk 1911. 
2 ) Chem. Zeit. 1912, p. 917. 
I. 
